31 
U srovnání se siří čítaném jeví se vodivost u 
KC1 
135-7, 
139-4, 
142-4, 
145-7, 
148, 
149-1. 
khso 4 
339-5, 
385-4, 
428-3, 
469-9, 
507-4, 
530-8. 
NaH 2 P0 4 
74-6, 
77-7, 
80-3, 
82-2, 
84-1, 
86-1. 
NaH 2 As0 4 
72-3, 
75-5, 
78-3, 
80-6, 
82-7, 
84. 
Roztoky siřičitanové byly tedy při pokusech ještě dosti značně dissociovány, 
Čímž podávala se možnost, že byla také uhličitá z vody jimi absorbována. 
Byla tedy v sérii jiných pokusů uhličitá do matečného roztoku, z něhož 
zhotoven byl pokusný, vháněna, aniž se siřičitán rozrušil, roztok nechán 
po delší dobu na vzduchu státi, aby se tense mezi domněle vzniklým 
Na 2 C0 3 a uhličitou vzduchovou vyrovnala; effekt zůstal však v podstatě 
týmž, až na poškození, jehož přítomnost se objevila ve zpětné vodě: 
Pokus 17. 
d'032% Na 2 S0 3 , Elodea, tl. 
Tp. = 23-4° C, Tsiř. = 23-8° C. 
Po 25", za 1 / A 8 bubl. 
V siřičitanu 10', 
0 bubl 
V původní vodě po 1' za 1 / A : 
10 , 10 
,, 3' 
6 , 6, 4 
,, 5' 
4, 4, 5, 
„ 16' 
4, 3, 3 
„ 21' 
3, 3, 3 
„ 26' 
3, 4, 3. 
Také tvoření se sulfátu ze siřičitanu sotva mohlo býti činěno zodpo¬ 
vědným, jelikož jím počet vylučovaných bublin sotva byl attakován: 
Pokus 18. 
0'05% Na 2 SO if Elodea, tl. 
Tp. = 22-5° C, Ts. = 23-6° C. 
Po 29", za i// 23 bubl. 
V síranu po 40" bublin za 1 / A 18, 20, — 20 
,, 8' 23 bubl. 
„ 20' 20 ,, 
V původní vodě opět po 20", za 1 / 4 ': 21, 24, 23 atd. 
Nyní provedeno bylo několik pokusů s bikarbonátem ve vyvařené 
vodě, v níž bylo abnormně vyvolanou tensí uhličité docíleno vylučování 
bublin. Jakmile bylo stanoveno, že sestávají tyto z kyslíku, přidáno roz¬ 
toku siřičitanu (utvořil se ovšem bisulfit). Po ukončeném pokusu stano¬ 
vena titrací s jodem koncentrace siřičitanu, resp. siřičité kyseliny. Určení 
mohlo býti ovšem pouze přibližné, sloužilo více ku srovnání, již proto, že 
nebylo jisto, kolik siřičité dissociací bylo schopno působení. 
Titr jodu stanoven pomocí sirnatanu sodnatého, jehož titr určen 
dvojchromanem draselnatým (Treadw. 1 ) II., 499). 
Ů F. P. Treadwell, Kurzes Lehrbuch der analytischen Chemie. 1907. 
XX. 
