36 
objemu 'vody, v niž se pak množství toto pomoci MnCl^, JK, Na 2 S 20 g 
etc. (Treadwell II., 566) určí. Také snad mohla by nahraditi Nathan- -i 
sonovu (1907, 1. c.) methodu haemoglobinovou, jež trpí vadou, že nelze j 
jí stanovití intensitu assimilace, nýbrž toliko, zda nastalo vylučování kys-I 
líku čili nic (totéž platí o vystupování barvy v redukovaných roztocích i 
(Beijerinck, Kny). Bylo by potřebí toliko nechati assimilovati vodní 1 
rostliny do vyvařené vody opatřené nějakým indifferentním vůči rošt- $ 
linám a do nich nevnikajícím redukčním prostředkem (± katalysátory!) j 
v uzavřeném cylindru a po čase stanovití množství zbývající dosud ne- j 
zoxydované látky. 
Referent nedospěl ve svých pokusech k tomuto bodu. Při stanovování i 
siřičitanu v užitých roztocích jednalo se mu toliko o srovnávací data 
o koncentraci účinné látky. Také byla nechána působiti ve valné většině 
pokusů redukční látka toliko po krátký čas na rostlinu z obavy, aby se j 
neucpaly intercelluláry vodou. V této krátké době pak sotva bylo by 
možno stanovití rychle, jakž je nutno při podobných pokusech, množství 
zoxydované substance. Snad by však byla tato methoda hodna podrob- : 
nějšího propracování, jakéhož methodika analysy assimilačního pochodu 
ve svrchované míře potřebuje. 
Předchozí vylíčené pokusy nezbytně musily býti provedeny, neměla-li 
celá řada zjevů býti zcela nesprávně pochopena a popsána. Teprve na 
základě jich umožněno bylo referentovi přikročiti k vlastním pokusům i 
o inaktivaci fotosynthesy, zasáhnouti cílevědomým postupem v průběh 
její a pokusiti se o vysvětlení pokusem vyvolaných zjevů. 
Cyanid draselnatý. 
Východiskem experimentů učiněno působení cyanidu draselnatého, 
resp. kyseliny cyanovodíkové na assimilaci rostlin. Jestit jed tento sám * 
daleko méně škodlivý vůči rostlinám nez živočichům, takže snad na pí. 
koncentrovanější alkoholové roztoky jsou jeho jedovatější a tím se j 
stává neocenitelnou pomůckou fysiologie: lze jím dosáhnouti tak piomptní * 
inaktivace, s tak snadnou a beze všech škodlivých účinků vracející se re¬ 
staurací, že jen několik látek jest známých z fysiky a chemie, které byl 
byly s to jej po této stránce nahraditi. 
Nej obsáhlejší dosud pokusy s touto substancí na poli rostlinné 
fysiologie provedl H. Schroeder 1907. 1 ) Zjev, který pod jejím vlivem stu¬ 
doval, bylo dýchání plísně Aspergillus niger. Shledal, že přenese-li se 
mycelium na isosmotický roztok cyankalia, dýchání okamžitě jest d e "l 
primováno, po případě zastaveno, a to až do té doby, kdy plíseň jest viá-1 
cena původnímu mediu. Depresse týká se jak konsumu kyslíku, tak vy-1 
i) H. Schroeder, Uber den EinfluB des Cyankaliums auf die Atmung von 
Aspergillus niger nebst Bemerkungen uber die Mechanik der Blausáure-Wirkung 
(Jahrbiicher fiir wissensch. Botanik 1907, 44. Bd., pg. 409 seq.). 
XX. 
