50 
Pokus 44. 
CNK, tři internodia, slabé zachmuřeno. T — 23-4° C, resp. 23-8 Q C, CNK 4'. 
Po 19", za y 2 34 bubl. 
Přidáno CNK, bubliny vycházejí 
za 
y 2 ': 2 , 2 , 2 . 
Po 4' přenesena rostlina do vody druhé, bubliny 
po 2' za 
10 , 10 
„ 5' ,, 
9> * 
12, 14 
„ 10' ,, 
)9 • 
16, 19 
„ 20' ,, 
yy • 
23, 
„ 30' „ 
yy • 
20, 30. 
AgNOg 
50 ccm, spotř. 1-37 ccm -—— no 0-034% CNK no 0-015% CNH. 
Podobně vypadl další pokus: 
Pokus 45. 
CNK 5', táž inolace, T = 23-8° C. 
Po 10", za y 2 ': 32 bubl. 
Přidáno pipetou ,,P": po P za y 2 : 7 bubl. i přidáno ještě: 
„ 2' ,, „ : 4, 2 
„ 3' ,, „ : 2, 2. 
Po 5' přeneseno do druhé vody, po 11" vycházejí bubl 
za y 2 \ 8 , 7 
po 4' „ ,, : 10, 10 
„ 7' ,, ,, : 12, 18, 19 
,, 17' „ ,, : 20, 22 
„ 25' „ „ : 23, 25 
„ 45' „ „ : 28, 28. 
AgNO^ 
50 ccm, spotř. 1-35 ccm -——— oo 0-035% CNK <0-014% CNH. 
V obou případech docíleno bylo toliko částečné, ačkoli velice značné 
inaktivace. Jest pravděpodobno, že příčinou toho bylo to, že rostliny 
mohutněji assimilovaly než exemplář z pokusu 43. Zda-li pak působení 
cyanidu bylo slabší proto, že rostliny byly statnější, či zda snad sekun¬ 
dární zjevy nějaké provázející zvýšenou assimilaci nepřivodily chování 
se rostlin, objasnily pokusy s Elodeou, jež dodatečně budou sděleny. Zde 
upozorněno budiž ještě na fakt, že jak v pokuse 44., tak v pok. 45. v pe¬ 
riodě zastavovací dostavil se nejprve velmi značně deprimovaný počet 
kyslíkových bublin, jenž však ponenáhlu stoupal, až dosáhl původní výše. 
Poskytly tedy také pokusy tyto velmi karakteristický obraz průběhu 
reakce CNK. 
Ostatně také u rostlin pryskyřníkových shledány individuální 
rozdíly: 
XX 
