53 
za 1': 2 
po 4' „ 1': 3, 2 
„ r „ 1': 1, 3, 2 
,, 10' „ 1': 4, 3, 3 
„ 13' „ 1': 3, 4 
„ 15' „ 1': 4, 6 
„ 17' „ 1': 6, 7 
„ 22' „ 1': 8, 10 bub. 
Vzata dávka z nádoby a po pokuse ztitrována (a). 
Po 23' přidáno nové cyankalium (opět asi 10 ccm ,,P“), bubliny však vy¬ 
cházejí dále: 
za y 2 ': 5, 4, 3, 4, 
přidáno (po 27') opět asi 10 ccm ,,P“: 
po 28' za y 2 ': 5, 3, 4, 3/2, 3, 2, 3, 2, 3, 3, 
,, 34' opět 10 ccm „P“, 
,, 35' vychází za y 2 : 5, 4, 3, 3, 3. 
,, 39' : 3, 3 
Po 40' přenesen exemplář do druhé vody: 
Za y 2 ' vycházejí bubliny 
za y 2 \ 4. 4 
po 42' „ y 2 \ 4, 4 
„ 45' „ y 2 ': 6, 7 
„ 64' „ y 2 : 14, 14 
„ 90' „ y 2 '\ 14, 14 bubl. 
Insolace stejná. Také tento roztok ztitrován ( b). 
AgNOo 
a) 50 ccm, spotř. 1-01 ccm -- - oo 0-026°/ o CNK rv> 0’0108 ú / o CNH. 
AgNOo 
b) (konečný roztok) 50 ccm, spotř. 3*42 ccm —^—- rv> 0-088% CNK oo 
0-035% CNH. 
Na pokusu tomto několik zjevů jest pozoruhodných. Předně první 
dávka cyanidu netoliko že nezastavila assimilaci, nýbrž dokonce povlovně 
v ní počet vylučovaných bublin stoupal. Tím liší se pokus od předcháze¬ 
jících s podobnou koncentrací cyankalia, u nichž buďto dosaženo úplné 
inaktivace (pok. 33), anebo částečné (č. 34), ve kterémžto posledním pří¬ 
padě ale rostlina s počátku vylučovala větší počet kyslíkových bublin, 
kterýžto počet ale v následujících minutách působení cyanidu klesal. 
Dělá tedy chování se rostliny v tomto případě dojem, jakoby nastala sku¬ 
tečná akkomodace na jed, částečné zotavení se. Již to ovšem mluví roz¬ 
hodně proti tomu, že by působení látky bylo ,,vnější". 
Neméně zajímavý je ale další postup reakce. Aby byl podržen týž 
stupeň depresse (3, 4 bubliny), musily býti opětovně nové dávky cyanidu 
přidávány, až dosaženo abnormní hodnoty 0*088% CNK! Kdyby tato 
koncentrace byla hned s počátku přidána, bylo by se snad možno domní- 
vati, že stupeň dissociace cyankalia byl menší než v roztocích zředěných, 
a že tedy také uhličitá byla jím vázána pomaleji. Této koncentrace bylo 
XX. 
