63 
objekty vystupuje. Overton řadí mezi narkotika také cyanovodík — 
vykládaje, jak se zdá, širokou definicí, narkosu jako účinek jedu, jenž 
nezanechává v organismu trvalých stop, po čase úplně mize. Sám však 
poznamenává (1. c. pg. 105), že vyvolává CNH u pulců narkotický stav po 
delším působení při daleko slabších roztocích než při kratším působení. 
Mechanismus působení této látky je očividně zcela odlišný od obyčejných 
narkotik, účinek je progressivní a spočívá asi na pozvolně pokračující 
chemické reakci mezi kyselinou a některou částí protoplasmy. Nicméně 
nemohl Dontas 1 ) (1908, pg. 442) při svých pokusech s cyanidem sod- 
natým progressivních účinků znamenat i. V každém však případě jest radno 
oddělovati cyanovodík od indifferentních narkotik již z důvodů praktických. 
Ostatně je pojem narkotika do značné míry jen populárním názvem. 
Pokusy referentovy byly provedeny s narkotiky ,,indifferentními“, 
ethyletherem a chloroformem. Ke srovnání přibrán také chloralhydrát, 
o němž však není jisto, je-li narkotikem naprosto indifferentním ve smyslu 
Overt onově. 
O účinku narkotických látek na fotosynthetickou assimilaci jest 
již celá řada prací. Většina jich podnícena byla snahou oddělit pomocí 
těchto substancí assimilaci od jiných životních projevů rostlin na př. 
od dýchání. Jak pochopitelno, pojí se k této velmi důležité otázce živý 
zájem theoretiků. Vskutku již Cl. Bernard (1878) položil si otázku tuto, 
pokusy však jeho, jimiž domníval se, že rozluštil ji ve smyslu positivním, 
vyložil Fr. Schwarz 2 ) (1887, pg. 102) jakožto nesprávně interpretované. 
Nicméně vyslovují se znovu Bonnier et Mangin 3 ) (1886, pg. 15) určitě 
o tom, že lze vlivem anaesthetik odděliti assimilaci od dýchání. Užívali 
za tím účelem částí rostlin suchozemských (na př. Savothamnus scoparius, 
llex aequifoliům etc.) a narkotik ve způsobě par. Ve dvou nádobkách 
téže kapacity umístili fragmenty téže rostliny, téže váhy a sice za tmy. 
Do jednoho z obou recipientů uvedli několik kapek etheru, druhý choval 
vzduch obyčejný. Po 2 hodinách vyjmuli určitý díl atmosféry z obou 
a analysovali. Nalezli tak, že intensita výměny plynů byla táž, poměr 
C0 2 
—že zachoval tutéž hodnotu jak v atmosféře étherové tak v obyčejné. 
(J 2 
Dýchání tedy dle jejich mínění užitým kvantem narkotika nebylo altero- 
váno. I nechali autoři rostliny takto ve tmě po delší dobu (4 hod.), 
načež zanalysovavše plyny, exponovali obě nádobky přímému nebo diffus- 
9 S. Dontas, Uber die Nerven- und Muskelwirkung des Cyannatriums 
beim Kaltbliiter (Archiv fiir experimentelle Pathologie und Pharmakologie 50. P>d., 
1908, pg. 430 seq.). 
2 ) Frank Schwarz, Zur Kritik der Methode des Gasblasenzáhlens 
an submersen Wasserpílanzen (Untersuchungen aus dem botanischen Institut zu 
Tiibingen, 1881. I. Bd., pg. 97 seq.). 
3 ) G. Bonnier & L. Mangin, Recherches sur 1’action chlorophyllique 
séparéc de la respiration (Annales des Sciences naturelles, VII. Série, Bot., 3, pg. 1 seq.). 
XX 
