72 
snadno podléhají oxydacím. Kyslíkem vzdušným, jak se zdá, nejsou asi 
roztoky formaldehydu za obyčejných okolností příliš attakovány (Euler, 
dle referátu v ChZ. 1907, II., pg. 1328): V neutrálních roztocích jest kyslík 
při obyčejné temperatuře bez vlivu na roztoky formaldehydové. Také 
v alkalických roztocích nenastává za studená oxydace. 30tipctní roztok 
mohl býti 8krát vždy po několik hodin zahřát na 100° C, aniž by se objevila 
oxydace; naproti tomu spotřebuje se při 200° C úplně kyslík určitého 
prostoru vzdušného k oxydaci formalinu. Za přítomnosti platinové houby 
udává se, že přechází H.CHO úplně v C0 2 a H 2 0. 
Nezdá se tedy, že by v pokusech referentových látka tato byla 
působila na kyslík intercellulárů. Nicméně byly provedeny opět „absorpční 
pokusy“ s graduovanou rourkou, v níž nade rtuť, pod kyslík vpraveno 
něco formaldehydu lOtiprocentního; roztok kyselý, 19° C. 
I. Rtuť zaujímá dílek, formalin 
Ve 4*43 hod.: 119 (mm) 99 
5-00 „ 119 99. 
Na to otáčeno bylo rourkou po 10' tak, že stěny se formalinem omočily, načež 
zastaveno na předešlý dílek: 
5- 11 hod. 111 99 
6- 11 „ 110V 3 98 2 / 3 . 
Změna nepatrná. 
II. pokus. 
Rourkou s formalinem a kyslíkem nejprve otáčeno v horizontální poloze. 
6-30 hod.: 
108 
87 
7-00 „ 
108 
87 
7-45 „ 
108 
87, 
Kyslík rourky nebyl tedy formalinem spotřebován k oxydaci. 
Jiná věc je, zda neoxydoval se formaldehyd na útraty kyslíka, jímž 
byla pokusná, odstálá voda nasycena. „Der Umstand, daB die Aldehyde 
in sauerstoffhaltigen wásserigen Losungen sich zu den bezuglichen Sáuren 
oxydiren, compliciert ihre Wirkung noch weiter, indem eine Sáurewirkung 
sich bald geltend macht und sich zu der Aldehydwirkung hinzugefugť' 
(Overton, 1. c. pg. 106). V našem případě však jistě v první řadě padalo 
na váhu „vnitřní" působení aldehydu, jelikož by jinak po přenesení do 
původní vody musil se objeviti skokem původnímu podobný počet bublin. 
Ostatně nejde asi ani v tomto případě oxydace hladce před se. O tom, 
kterak se aldehyd oxyduje ve vodních roztocích v mravenčí kyselinu pomocí 
H 2 0 2 , vykládá Kastle & Loevenhart (Am. Soc. 21, 262). 
Jsou však zprávy o tom, kterak se chová aldehyd k pletivům živo¬ 
čišným (Cervello & Pitini, 1 ) pg. 577). Jmenovaní autoři chtěli se do- 
x ) Cervello e Pitini, Suli’ ossidabilita delle aldeidi grasse e special- 
mente della formica (Gazetta chimica italiana 1907, 37, 1). 
XX. 
