93 
7 úvodu vylíčena. Proti ní svědčí již faktum, že také anaerobní organismy, 
cteré jak známo, nedostatek kyslíka velmi dobře snášejí, dají se lehce 
íarkotisovati. Dále zastavuje se dle známých pokusů Kúhneových 
)roudění u Nitelly často teprve po týdnech za nedostatku kyslíka, kdežto 
jůsobením narkotik právě tak rychle ustává jako u jiných rostlin. A J. Loeb 
1. c. 1910, Bd. 2, pg. 92) dochází svými experimenty k úplně opačným 
lůsledkům, jelikož odstranění kyslíka resp. oxydací Škodlivé působení 
íarkotik přímo zrušovalo, takže účinky jejich dle autora nemohly v jeho 
>okusech spočívati ve snížení oxydací. Že však význam kyslíka při zjevech 
íarkosy může býti povahy komplikovanější, ukazuje Nothmannová, 
r jejíž pokusech za vyšších temperatur (30 i nad 30° C) nedostatek kyslíka 
íaopak snižoval resistenci rostlin oproti jedům. Mezi těmito byly různé 
[yseliny (HC1, kyselina máselná, valerová, sole MnS0 4 , ZnS0 4 , HgCl 2 , 
'NK) a také narkotika. S tím zdají se souhlasiti pokusy referentovy 
Elodejemi assimilujícími za zvýšené intensity světelné (za pěkného diffus- 
úho osvětlení oproti lampovému), za nichž bylo nutno užiti k inaktivování 
issimilace, kterážto dokonce ve více pokusech ani se úplně nedostavila, 
:oncentrací cyankalia, jichžto dávky by byly na živočichy působily rychlou 
mrtí. Referent domnívá se, že nic jiného nebylo příčinou této resistence 
ostlin než nadměrná hojnost kyslíku, jímž za intensivní assimilace pletiva 
ejich oplývala. A tak vybízejí všecky takovéto pokusy jen k novému 
tudování otázky narkosy s nového hlediska, jakož vůbec nedosti se oce- 
íuje výhodnost materiálu assimilujícího (rostlin zelených a podobně 
barvených), jenž jest kyslíkem tak bohat oproti pletivům živočišným, jež 
sou vázána většinou na kyslík vnější, pro luštění mnohých základních 
>tázek toxikologie. 
Konečně dlužno uvážiti, zda nemají naše pokusy i positivní význam 
>ro theorii narkosy. Overton (pg. 105) pokládá cyanovodík za narko- 
ikum a vskutku můžeme s ním souhlasiti, definujeme-li narkotika tak 
iroce, jak bylo vytčeno v úvodu. Pointuje jen, že stav narkosy jenom 
ehdy je bez škodlivých účinků na živočichy, jestliže působení kyseliny 
)ylo toliko krátké. Jak bylo vyloženo, je velmi pravděpodobně hlavním 
l specifickým účinkem cyankalia jeho redukční působení, tedy akce che- 
nická. A tu vzniká otázka, zda také vliv narkotik na organismy není 
)odobného rázu (při tom ovšem jest vyloučeno působení jich na oxydace 
— srov. předcházející výklad o Verwornově hypothese — neboť ani 
r našich pokusech nekrylo se působení narkotik na assimilu jící rostliny 
účinkem cyanidu). Neboť ačkoli jest jisto, že vliv těchto látek na lipoidy 
mněčné jest základního rázu, není přece vyloučeno, že umožňují lipoidy 
en rychlé proniknutí narkotik do těla buněčného a nahromadění se jich, 
dsorpci zde. Načež mohlo by následovati teprve vlastní narkotik půso¬ 
bní, jehož podstata ovšem dnes jest neznáma, kteréžto působení však 
)řes malou chemickou reaktivnost těchto látek přece by mohlo býti che- 
aické povahy. (Srovnej do jisté míry názory Bangovy, jak v úvodu 
XX. 
