94 
zmíněny.) Neboť jest pozoruhodno, že za vlastní, t. zv. indifferentní 
narkotika vlastně jen chloroform a éther jest pokládati, všecky ostatní 
látky jsou podezřelé, zda nereagují též čistě chemicky s plasmou buněk. 
Snad tedy vrhají aspoň jiné světlo naše pokusy také na otázku narkosy. 
Jaký mají význam naše pokusy pro vystižení mechaniky fotosynthe- 
tické assimilace? 
Problém assimilace nachází se dnes ve stadiu, že nevíme věru ,,ani 
dne ani hodiny". Na jedné straně stojí výzkumy Willstátterovy, 1 ) 
z nichž můžeme se nadíti provedení chlorofyllového rozkladu uhličité 
in vitro, na druhé známé práce Stoklasovy, z nichž vysvítá, že na syn- í 
these uhlohydrátů assimilačních účastní se asi paprsky ultrafialové. ! 
Rozklad, rozštěpení uhličité (a přeměna její — ve formaldehyd? —-) 
je bez odporu pochodem redukčním. Naše pokusy s cyankaliem a s pro¬ 
středky redukčními rozhodně svědčí na druhé straně pro to, že na pro-. 
cessu fotosynthetické assimilace účastní se pochody oxydativní: snad i 
pouhé chemické processy, možno ovšem také, že katalyticky enzymy 1 
urychlované. Je tedy velmi pravděpodobno, že fotosynthetická assimilace ! 
není pochodem jednoduchým, nýbrž že skládá se z více fásí. Jest vlastně 
jen logickým závěrem, jenž vyplývá z pokusů referentových, že tomu 
tak jest, neboť jinak by nebylo možno vys vět liti, že také pochody oxy-' 
dační účastní se na assimilaci. Očividně jsou jednou ze složek fotosynthe- 
tického processu. 
Tu pak vzniká otázka, které je asi jejich místo v koloběhu tohoto 
zjevu. Může býti uvažováno o tom, zda jsou jednou ze hlavních složek, 
či zda jsou rázu více podružného. Snad konečně bylo by i možno, že oxy- 
dace tyto z části náležejí k processu dýchacímu. Arthur Meyer (1911, 
pg. 673) 2 ) udává aspoň, že listy normálních rostlin suchozemských vyka¬ 
zují ve tmě denní a noční periodu produkce uhličité, kteréžto periody 
maximum spadá po zatmění téměř v dobu denní. V této době pak ovšem ; 
jest také assimilační práce listu ve přírodě nej energičtější. Tato za tmy 
stanovená periodicita existuje asi též za činnosti assimilačních listů, takže , 
za doby nej intensivnější assimilace již z autogenních příčin panuje také ! 
největší činnost dýchací. Též aitiogenně lze prý stimulovati dýchání 
během assimilace. Z toho resumuje Meyer mimo jiné, že jest dýchací ! 
process integrující součástí pochodu assimilačního. 
Pro nás podávala by se z těchto názorů možnost, že pravděpodobně 
stanovené oxydace týkaly by se tedy dýchání. Proti tomu však mluví, 
*) Srovn. C z a p e k, Neuere Litteratur uber das Chlorophyll (Zeitschrift 
fiir Botanik, III. Jhg., 1911, pg. 43). 
2 ) Arthur Meyer und Nicolas Deleano, Die periodischen 
Tag- und Nachtschwankungen der Atmungsgrofíe im Dunkeln befindli«her Laub- 
blátter und deren vermutliche Beziehung zur Kohlensáureassimilation (Zeitschrift 
fur Botanik 1911, III. Jhg., pg. 657 seq.). 
XX. 
