97 
Ku pokusům byly referentovi k disposici dvě skleněné rourky s bro¬ 
midem radia (RaBr 2 ) čistě krystalisovaného, z nichž jedna obsahovala 5, 
druhá 10 mg látky. Dle Giesela obnáší radioaktivita prvého praeparátu 
320.000. Emanace, jakož i a-paprsky byly ovšem absorpcí ve skle vy¬ 
loučeny. Působiti mohly tedy toliko paprsky p, rovnající se kathodovým, 
náboje negativního, snadno magnetickými silami odchýlitelné, dále pa¬ 
prsky y, jež podobají se Rontgenovým a na něž magnetické pole vůbec 
nepůsobí. 
Na poli rostlinné fysiologie pracoval s paprsky hlavně Koernicke 
(1904 a 5), 1 ) s emanací Molisch a Stoklasa (1911, 12). Pro postup 
naší práce důležitý jsou hlavně údaje Kornickeovy, dle nichž jak suchá 
tak i klíčící semena ve svém dalším vývoji vlivem záření jsou poškozována. 
Hlavní jejich kořen zastavuje svůj vzrůst, totéž lze pozorovati na vege¬ 
tačních vrcholech prýtů. Také vzrůst plísní jest paprsky ženován. Velmi 
resistentními objevila se semena Brassiky (1. c. pg. 161), také světélkování 
mořských bakterií nebylo zastaveno. Chlorofyll chovající části byly 
méně poškozovány než chlorofyllu prosté (1905, pg. 327), v dělících se 
buňkách nejvíce byl attakován chromatin jader. 
Za pokusné rostliny zvolil referent různé mechy a jatrovky listnaté, 
jmenovitě Mnium a Mastigobryum, dále Anthoceros punctatus (sbírán 
v okolí Gautsche a kultivován na hlíně ve studeném sklenníku, kdež 
bohatě rostl). Jednotlivé celé rostlinky položeny na vlhkou vatu, na lístky 
jedné polovice položena rourka s obsahem rozloženým asi do jedné polo- 
viny. Druhá polovina lístků zůstala ku kontrole. Od Anthoceros vzata 
vždycky celá rostlinka k pokusům. Rostliny byly exponovány v netopené 
místnosti, chráněny jsouce před přímým osvětlením. 
Mnium affine, Mastigobryum ; rourka s 5 mg radiumbromidu = a , 
s 10 mg = b. 
Po jednom, po 2 i po třech dnech Engelmannovým způsobem 
zkoušené listy nejevily rozdílu v assimilaci oproti normálním listům 
neozářeným z téže rostliny. Jmenovitě nebylo pozorovati stimulování 
assimilace. 
Po pěti dnech (zajisté již dříve) objevily se v ozářených listech ná^ 
pádné struktuelní změny. Již bledostí odlišovaly se totiž tyto lístky od 
lístků kontrolních. Při silnějším zvětšení se pak ukázalo, že chloroplasty 
nejsou hranaté a těsně spolu hraničící, nýbrž zmenšené, jakoby stažené 
a hrbolaté, dále pak že mají nápadně viditelná granula, jež zvláště při 
kraji chloroplastů byla znatelná, takže se zdálo, jakoby byla do buňky 
z chloroplastů vypocována. Škrob v nich nebyl pozorován. Plasma měla 
nápadně fibrillární, strunovitou strukturu. Některé z lístků těchto přene- 
9 Max Koernicke, Die Wirkung der Radiumstrahlen auf die Keimung 
und das Wachsthum (Berichte d. d. bot. Gesellschaft XX., pg. 155 seq.). — Týž, 
Weitere Untersuchungen uber die Wirkung von Róntgen- und Radiumstrahlen auf 
he Pflanzen (Berichte, XXIII., pg. 324, 404). 
Rozpravy: Roč. XXII. Tř. II. Č. 20. 
XX. 
7 
