98 
Seny do destilované vody a zkoušeny druhý den na assimilaci: neobjevila 
se Chloroplasty jevily nápadné výpučky knoilíkovité, po jednom i po 
několika, některé byly jakoby puklé, str oma nebylo viděti, některé již byly 
zbaveny chlorofyllu. Velmi četné v té době chovaly škrob. Hrubá fibrillár- 
nost zmizela a ukázala se jemná, nenápadná síťovitost. Plasmolysa se 
nedostavila, i byly lístky jistě již odumřelé a škrob objevil se v nich velmi ; 
pravděpodobně následkem pochodů postmortálních. 
Mastigobryum po pěti dnech jevilo tolikéž chloroplasty nepravidelné 
podoby amoebovité a od sebe oddálené. Ve vakuolách objevila se jakási 
jodem slabě violetově se barvící látka (Palladinovy chromogeny?). 
V jiném pokusu s Mnium ajíine nalezeny lístky radiem attakované 
tak, že na př. spodní 3 / 4 listu byly struktury velmi prořídlé, hoření však 
čtvrtina odlišovala se kontrastně svou neporušeností od této partie. Obe 
části jevily velmi slabou assimilaci, při neporušené části pohybovaly se 
bakterie stejně jako při dolejší (kol lístku neozářeného jevil se velmi čilý 
pohyb bakterií při tomže osvětlení), takže hořením buňkám seslabem ozá¬ 
řenými partiemi bylo asi indukováno. Chloroplasty vyhlížely jakoby duté, 
t. j. chlorofyll byl v nich toliko kol periferie nahromaděn a sice v amorfní' 
zóně slupkovité. Plasmolysa 10%ním KN0 3 normální ve starších lístcích 
od plasmolysovaných koulí vycházel k přehrádce vždy jeden provazec 
plasmatický koinciduje s obdobným můstkem sousední buňky. 
Po 11 dnech nalezeno na těchže rostlinách, že ani působením a ani b 
rourky lístky neodumřely. U několika lístků kraj byl po celé délce jakoby 
etiolovaný, t. j. buňky jevily velmi málo chlorofyllu, až byly shledány ne- 
četné buňky, jež byly jeho úplně prosty. Sousedící pak buňky jevily 
všechny možné přechody od zrn scvrklých, kollabovaných, valně zmenše¬ 
ných, bez struktury až k zrnkám měchýřkovitým, bledým, jez posleze 
v plasmě zmizela. Všechny tyto buňky daly se pěkně plasmolysovati 
10%ním KNO s . Buňky tedy přetrvaly rozrušení chloroplastů a resorbo- 
valy tyto. Po ozáření světlem slunečním chloroplasty tyto nenabyly pů¬ 
vodní podoby. V jednom případě etiolovaný kraj ještě assimiloval, ačkoli 
slabě. Byl opatrně seříznut i jevil zřetelný pohyb bakterii. Chloroplasty 
byly z valné části v tomto kraji rozrušeny. I mohla zde assimilace pocha-j 
zeti od chlorofyllu zbývajícího zde jakožto chemická substance, nikoli vt 
struktuře plastidové. Případ pak ukazuje, že v buňce assimilace se inuzt 
díti, aniž by byl chlorofyll nezbytně vázán na zcela určité struktury (sroVj 
údaje o assimilaci chlorofylosních šťáv). 
Výsledkem těchto pokusů tedy bylo, že assimilace ozářením nebyk 
zvýšena (emanací snad by se dala stimulovati). Po několika dnech naopaj 
nastupuje značné seslabení její, až zánik, kterýžto zjev souvisel beze ys 
pochyby s porušením struktury chloroplastů. Zdali enzymy jsou spolu 
účastněny na ději assimilaČním, pokusy těmito tedy nebylo rozhodnuto 
Za to vybízela pozorovaná resorbce silně porušených chloroplastů k tonu 
aby tento zjev byl sledován na materiálu se zvláště význačnými poměry 
XX. 
