ROČNÍK XXII. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 21. 
O t. zv. kyanhydrinech cukrů. 1 ) 
Podávají 
Dr. Cyrili Krauz a Dr Jan Kloud. 
(Předloženo dne 14. března 1913.) 
V literatuře cukrů vykládává se addice kyanovodíková na jedno¬ 
uché cukry řady pentosové a hexosové až na malé výjimky tak, že vzni- 
T ť \ ZV ' kyanhydrmy čili nitrily příslušných oxykyselin o atom uhlíkový 
ohatši, než byl výchozí cukr dle schématu: 
CN 
HCN CH(OH) 
I 
CH(OH) 
<kud literatura původní přináší výklad odchylný/) nebývá tento opřen 
'Statečnými doklady pokusnými, bývajíť produkty addiční vždy popi- 
vany jako látky mazovité neb beztvaré, tedy bez záruky individuálnosti 
iTj 0 tudíž býti výsledky prací dosavadních bez záruky považovány 
M ^ e ® e v a n ť H o f f o v y theorie o asymetrii uhlíku před- 
■kladáme, že přistoupením molekuly kyanovodíku do molekuly cukru na¬ 
de další jeden z uhlíků asymetričnosti, následkem čehož utvoří se addiční 
odukty dva. Tyto jsou jeden druhého epimerem 3 ) t. j. jejich konfigurace 
f se P° uze P ři uhlíku sousedícím s přibylou skupinou kyanovou -CN: 
) Část teto práce byla předložena ve formě předběžného résumé na mezi- 
oanim kon gressu pro chemii 1912. 
! ) Kiliáni: B. B. 19, 3022. — Maquenne: C. r. 106 285 
6 ^ V ° toeek: Roz P r ' Č - Akad. r. XIX., tř. II., č. 43. - Votoček: Chem. Listy 
0 zprávy: Roč. XXII., Tí. II., č. 21. 
XXI. 
1 
