6 
b) Redukce laktonu provedena se 3 g látky úplně stejně jako v prvém 
případě a ze získaného syrupu cukerného připraven pak hydrazon. 
c) Příprava hydrazonu. Syrup cukerný smísen za chladu se stejným 
objemem čistého fenylhydrazinu, přikápnuto k němu malé množství ky¬ 
seliny octové, načež po krátkém tření tyčinkou vše úplně ztuhlo vylou¬ 
čeným fenylhydrazonem. Směs ponechána přes noc v klidu, pak natřena 
na pórovitý talíř a konečně překrystallován hydrazon dvakráte z 50 %ního 
alkoholu. Jevil pak konstantní b. t. 196°, což možno považovati za dosta¬ 
tečnou záruku, že běží o fenylhydrazon mannosy. 
d) Příprava hydrazidu. Pro větší jistotu převedli jsme ještě 3 g pů¬ 
vodní kyseliny aldonové zmýdelněním (3-amidu získané, působením 3 g 
fenylhydrazinu a 1-5 g kyseliny octové za tepla v příslušný hydrazid. Opa¬ 
kovanou krystallisací z 96%ního alkoholu obdrželi jsme hydrazid při 214° 
konst. tající, což opět dokazuje přítomnost kyseliny mannonové, udáváť 
Fischer 9 ) pro hydrazid mannonový 214—216°, pro glukonový 200°. 
Ze všech zde uvedených pokusů s arabinosou plyne tudíž, že se vždy 
tvoří při addici kyanovodíkové dva epimerné amidy, z nichžto prvý (a) 
vylučující se krystallicky přísluší kyselině /-glukonové, druhý pak, v louzích 
matečných ve způsobě syrupu zůstávající přináleží kyselině /-mannonové, 
což ovšem jest v nesouhlase s názory Fischerovými, jenž tvrdí přímý opak. 
Amid kyseliny l-glukonové tvoří bílé mikroskopické krystalky ve vodě 
pouze za varu a současného rozkladu rozpustný, rozpouští se dále za varu 
v kyselině octové, za chladu je v ní skoro nerozpustný, pročež s výhodou 
možno jí použiti při krystallování této látky. V alkoholu ani etheru se ne- 
rozpouští. Náleží mu konfigurace: 
íC 
OH—C—H 
I 
H—C—OH 
I 
OH—C—H 
I 
OH—C—H 
I 
ch 2 oh 
Amid kyseliny l-mannonové jest látka mazovitá, rozpustná již za stu¬ 
dená jak ve vodě tak i v kyselině octové a sráží se z roztoku posléze jmeno¬ 
vaného rozpustidla za přidání alkohol-etheru v podobě bílých, mikrosko¬ 
pických krystallků, pěkně lesklých, jež na vzduchu následkem své hygro- 
skopicity rychle přecházejí ve hmotu amorfnou, mazovitou. Opatrným 
9 ) Fischer a Passmore: B. B. 23 , 2611. 
XXI. 
