9 
Theorie pro amid C 7 H 15 N0 6 vyžaduje: C = 40-20% a H = 7-12%, 
nalezeno pro a-látku: C = 40-60% a H 7-20%, 
„ „ plátku: C = 40-32% a H = 7-39%. 
Obé látky analysované jsou tudíž zcela určité amidy příslušných kyselin 
fukohexonových. 
Aby mohla býti zjištěna příslušnost obou amidů k jednotlivým kyse¬ 
linám methylhexonovým, bylo nutno je zmýdelniti. 
3. Zmýdelnéní ct-amidu. Veškerý zbylý podíl oc-látky zmýdelněn 
obvyklým způsobem přebytkem vody barytové, přebytečný hydrát od¬ 
straněn saturací a filtrát po uhličitanu barnatém zahuštěn na vodní lázni. 
Již během odpařování vylučovaly se pěkné lupeny krystallického fuko- 
hexonanu, jenž po úplném vyloučení vyčištěn krystallisací z vody, vysušen 
a stanovena pak jeho rotace. Pro c = 0-4110 nalezeno oc = — 0-8° v trubici 
na 100 mm při 20°, z čehož se vypočítává [a] D 20 == — 6-69°. Konstanta právě 
jmenovaná shoduje se s dostatek s nálezem prvého z nás, 13 ) jenž udává pro 
a-rhodeohexonan barnatý (tedy látku antipodnou) [a] D 20 = + 6-87°. Pro 
úplnost provedena ještě analysa soli té: 0-1575 g soli sušeno po dobu dvou 
hodin při 110° a ježto na váze nebylo lze pozorovati nižádné ztráty, svlažena 
látka konc. kyselinou sírovou a opatrně v tyglíku platinovém vyžíhána 
do konstantní váhy. 
BaS0 4 naváženo 0-0655 g , což odpovídá 24-37% Ba, 
kdežto theorie pro (C 7 H 13 0 7 ) 2 Ba vyžaduje 24-41% Ba. 
3. Zpracování $-amidu. Obdobně jako s oc-amidem naloženo s (3-látkou 
a získána na konec sůl Tollensem nevystižené kyseliny (3-fukohexonové 
v podobě hmoty velmi snadno rozpustné, tak že bylo ji nutno z roztoků 
těch srážeti alkoholem. Na rozdíl od a-fukohexonanu barnatého jeví se 
p-sůl jako bílý mikrokrystallický prášek vodu neobyčejně houževnatě 
zadržující. Několikanásobným srážením alkoholovým vyčištěná a při 100° 
vysušená sůl jeví [a] D 20 = + 1-93° pro c = 1*68 a Z = 100 mm, což opět jest 
v úplném souhlase s nálezem pro antipodný p-rhodeohexonan: [oc] D 20 = 
— 1-49 0 . 14 ) 
Vyžíháním 0-1050 g suché soli s konc. kyselinou sírovou obdrženo 
0-0430 g BaS0 4 , což odpovídá 28-08% Ba, 
theorie pak pro (C 7 H 15 0 7 ) 2 Ba žádá 24-41% Ba. 
Plyne tudíž ze všech uvedených fakt, že i u fúkosy vede addice 
kyanovodíku ke dvěma epimerným amidům, jež ve všech bodech svých od¬ 
povídají onomu páru epimerů, jenž vzniká za těchže okolností z opticky 
protinožného cukru rhodeosy a to přísluší amidu kyseliny a-fukohexonové 
konfigurace I, amidu pak p-fukohexonovému II.: 
13 ) Krauz: Chem. Listy: r. 1910, 256. 
14 ) Krauz: Rozpr. Č. Akad. XVIII. č. 45. 
XXI. 
