2 
pozorování opětovně přesvědčil a výsledek svého bádání neuveřejnil dříve, 
nežli když je již své věci zcela jist. Obecné užívání fotografie při pracích 
mikroskopických zabránilo by zajisté velkému počtu nezralých publi¬ 
kací/' 
A na jiném místě uzavírá: ,,Po tom, co jsem pověděl, nebude mi 
zajisté nikdo zazlívati, jsem-li nanejvýš skeptickým vůči každé kresbě 
bakterií, kterou nemohu zkoušeti pozorováním praeparatu a nemohu 
dosti důtklivě vyzývati všechny, kteří v tomto oboru pracují, aby nálezy 
své fotografickými obrazy jakožto důkazy doložili. Není tím řečeno, že 
fotografie zapudí každou kresbu, to nebude nikdy s to a výkres bude 
v mnohých případech nezbytný. Ale kde fotografie užiti lze a to platí, 
jak zkušenost učí, o mikroorganismech skoro bezvýjimeěně, tu musí býti 
v zájmu věci dokonale uplatněna." 
Fotografuje-li se světlem viditelným, denním neb umělým, jest 
úkolem takového zobrazení, aby docílený obraz obsahoval zřetelně v sobě 
vše to, co přímým, mikroskopickým pozorováním dotčeného optického 
řezu na praeparatu lze viděti. Ale na to zůstává mikrofotografie světlem 
viditelným také obmezena, dále její moc nesahá. Ovšem může býti na 
fotografii mnohé důrazněji podáno, užij e-li se příslušné fotografické 
techniky (níže bude o tom ještě více pověděno), a nestejné citlivosti sensi- 
bilisované desky k různobarevným paprskům světelným; ale celkem 
přece jen platí, že čeho vůbec v mikroskopickém obrazu cvičené oko ne¬ 
postihuje, to také bychom marně na získaném negativu fotografickém 
hledali. Hranice, které jsou mikroskopickému rozluštění pozorovaných 
praeparatů vytknuty optickými zákony, platí i pro mikrofotografické 
zobrazování viditelným světlem. 
Tyto hranice, až po které lze zvětšením mikroskopickým získali 
dalších, nových podrobností v složité struktuře pozorovaného praeparatu,. 
jsou, jak po vědomo, pracemi věhlasných fysiků Helmholtze 
a A b b e h o určitě vytknuty. Závisí na zv. numerické apertuře ob¬ 
jektivu a délce vlny světla, kterým se obraz tvoří. Numerická apertura 
pak závislá je na lámavosti prostředí, kterým světlo jest vedeno. Jest to- 
známý výraz 
n.sina 
kde n . siná je numerická apertura, 
l délka vlny světla užitého, 
n lámavost prostředí a 
a poloviční úhel otvoru objektivu, totiž kůžele paprsků, jímž se praeparat 
osvětluje, 
d pak vzdálenost sousedních částic, kterou ještě lze mikroskopem v složité, 
ostře vytknuté struktuře praeparatu rozeznati. 
XXIII. 
