6 
vlny 0, 280 (i skytá intensivnější osvětlení praeparatu, ale není to světlo 
tak homogení, jako řečené kadmiové a poněvadž mimo to i rozdíl v délce 
vlny o 0, 005 [i jest, třeba že nepatrně, přece aberrací na újmu přesnosti 
obrázku, doporučuje se, aby, zvláště při maximalném zvětšení, užívalo 
se jen světla kadmiového. 
Jest po chopit elno, že, vyhledáme-li místo v praeparatu, ktere chceme 
zobraziti, při světle Auerovy lampy slabým objektivem a jsme pak nuceni, 
abychom týž obraz zastavili pomocí monochrornátu silně zvětšujícího ve 
světle fluoreskujícím — že bude to výkon obtížný, jestli praeparat světlo 
ultraviolové jen nepatrně zadržuje a zvláště obtížný, jest-li jsou částice 
praeparatu ještě k tomu rozměrů nepatrných, jako na př. buňky drobných 
bakterií. Tu jest naprosto nemožno zjistiti při snižování tubu polohu 
obrazové roviny pro světlo ultraviolové a tak se dostává tubus s objektivem 
snadno až na štítek; štítek se rozdrtí a spodní čočka objektivu, která pro 
silné zakřivení nemůže být dosti vzdorně v objímce objektivu upevněna, 
jest v nebezpečí vyšinutí z centrální polohy. 
Tato nesnáz byla Kohlerem (2) odstraněna před nějakou dobou 
zavedením lampy se světlem natriovým, která umožňuje, abychom ono 
místo praeparatu, jež chceme zobraziti, vyhledali (po předběžném zjištěni 
slabým obyčejným objektivem) přímo optickou kombinaci, kterou chceme 
fotograf ováti, totiž monochromatem a příslušným okularem křemenným. 
Obrázek, který tu natriové světlo skytá, ovšem není ostrý dost, poněvadž 
monochromat není pro natriové světlo korrigován, ale je přece mnohem 
informativnější, nežli obrázek fluoreskujícím světlem pomoci lupy získaný. 
Hlavní výhoda však, kterou užití světla natriového poskytuje, jest ta, že 
lze jednou pro vždy pokusem zjistiti, o kolik dílců mikrometrického šroubu 
jest třeba tubus snížiti, aby na místo obrazové roviny natriového světla 
zavedena byla obrazová rovina světla s délkou vlny 0, 275 V To lze jednou 
pro vždy snadno zjistiti pomocí praeparatu, který ultraviolové světlo 
dobře pohlcuje. Užil jsem k tomu kvasinek a zjistil u svého přístroje 
a pro své oko, že řečená difference tu obnáší 51 dílců mikrometrického 
šroubu. Od té doby tedy vyhledávám místo praeparatu, které chci foto¬ 
graf o váti — po předběžné orientaci ve světle Auerovy lampy pomocí 
objektivu D a obyčejného Huygensova okularu 3 — přímo monochro¬ 
matem 1,7 mm a křemenným okularem Č. 7 ve světle natriové lampy, 
snížím pak tubus o 51 dílců, zkontroluji ostrost zastaveni lupou ve světle 
fluoreskujícím a exponuji. Nenaleznu-li lupou ve světle fluoreskujícím 
po snížení tubu o 51 dílců obraz praeparatu, změním differenci postupně 
za opatrného pozorování na 50 resp. 52 dílců a jest-li se ani tu obraz ne¬ 
objeví, vím spolehlivě, že dotčené místo praeparatu světlo ultraviolové 
propouští tak, že jej bez indikátoru fotografovati nelze. Kohler udává, 
aby se po snížení tubu o vyzkoumanou differenci přímo fotografovalo, 
ale dle mých zkušeností jest spolehlivější, užije-li se přes to kontroly ve 
světle fluoreskujícím. Tím jest, jak vidno, odstraněno nebezpečí poruchy 
XXIII. 
