12 
2. I pro jakost obrázků jest výhodnější, užije-li se ku zvětšení 
jeho místo okularu, dokonalého objektivu fotografického na př. Zeissova 
tessaru. 
Ze získaného negativu se zvětšením 1:1000 připravil jsem si tudiž 
tessarem diapositiv se zvětšením 1:3000 a z toho po případě teprvé negativ 
1:3000 ku další reprodukci. Jemné zrno fotomechanických desk se tu velmi 
dobře osvědčuje a získáváme ve zvětšeném obrazu zřetelně i nej jem¬ 
nější detaily struktur fotografovaného předmětu, jak tomu mikrofoto- 
grafie tabulek I. až V. zajisté nasvědčují. 
Při tom lze, jak již svrchu bylo pověděno, stálým užíváním foto¬ 
mechanických desk současně velmi značně sesíliti původní snímek a tak 
podrobnosti, původně sotva patrné, učiniti zřetelnými a výraznými. Ne- 
stačí-li výraznost slabě zřejmých, původních struktur ani pak, může 
býti spolu ještě užito sesílení bud uranem neb sublimatem. 
Jakožto doklad pro to zařadil jsem úmyslně do tabulky V. i druhý 
snímek nálevníka (obr. 13, zvětšení 1:1000), kde současně s tímto s sebou 
fotografován byl řetěz tyčinkovité bakterie, náhodou v zorném poli vedle 
nálevníka se objevivší. Z obrázku toho je zřejmo, jak slabě živé bakterie 
ultraviolové světlo kadmiové u porovnání s plasmatickým obsahem ná¬ 
levníka pohlcují. Ačkoli i pro tento snímek užito bylo fotomechanické 
desky a vyvojky železnaté, přece jest plasmatická struktura jednotli¬ 
vých tyčinek, které se v obrazové rovině octly, sotva patrna a neporov¬ 
natelně méně výrazna než struktury tyčinek B. mycoides na tab I. a II. 
ve zvětšení 1:3000. 
Budiž nyní poněkud blíže přihlédnuto k jednotlivých mikrofotografiím 
všech připojených šesti tabulek. Na tab. I. seřaděny jsou 4 snímky 
bakterie tyčinkovité Bacillus mycoides a sice ve zvětšení 1:3000. 
Z těchto mikrofotografií jest po mém soudu zřejmo, že bakteriím 
nelze více upírati jádra. Obr. 1 a a 1 b jsou mikrofotografie téhož místa 
praeparatu ve dvou optických řezech, od sebe — pokud to jen lze nej ne¬ 
patrnějším pohnutím mikrometrického šroubku tubového — co nejméně 
vzdálených. Fotografován tu mikrob tento živý, v bouillonu, v bujném 
stadiu vývoje, kdy ve viditelném světle plasmatický obsah zdál se býti 
naprosto homogenní (6 hodin po očkování při 3C° C). Užito desky ,,Graphos“ 
exponováno za použití nej menší clonky 20 sekund a vyvinuto železnatou 
vývojkou. Optická kombinace, kterou získán původní negativ, byla: 
monochromat 1,7, okular 7, výtah kamery 24,5 cm. Získaný původní 
negativ zvětšen tessarem třikráte zase na desku Graphos, a z příslušné části 
diapositivu pořízen ve stejné velikosti definitivní negativ. 
Ve dvou tyčinkách těchto mikrofotografií (1 a a 16) jsou vidná 
2 stadia dělení jádra. Dotčené figury tak se shodují s figurami dělících 
se jednoduchých jáder karyosomových, vykazujíce i průhledné pásmo 
šťávy jaderné i dělící se respektive rozdělený karyosom se spojnými vlákenky 
že nemůže být o jich podstatě zajisté pochybnosti. 
XXIII. 
