21 
Vyskytují se na ní dvě soustavy čar: 
1. Prodloužené nebo sférické kardioidy, 2. kružnice, jež se dotýkají 
v bodě a a jsou kolmé k rovině základní kružnice; jest to tedy zase plocha 
20<x. 
Y 
20b. 
cyklická neb kanálová. Centrálný průmět plochy 
a těchto dvou soustav čar ze středu a na rovinu 
rovnoběžnou k základní kružnici jest zase svazek 
soustředných kružnic a soustředný svazek paprsků. 
Plocha jest souměrná k půdorysně a nárysně a tedy 
též k ose X. 
Je-li bod a uvnitř základní kružnice (obr. 
20. a), jest pak v nárysně nej menší a největší 
kruhový řez. Zapadne-li a do středu s (obr. 
20. b), stotožní se pak úpatnice se základní kruž¬ 
nicí ; cyklida pak přejde v kruhový kroužek, který 
povstane, otáčí-li se kružnice o poloměru r okolo své tečny; sférické 
kardioidy přejdou v rovnoběžky této plochy. Cyklida D a r b o u x-ova 
přechází ve zvláštní případ cyklidy D u p i n-ovy. *) Je-li bod a vně 
základní kružnice (obr. 20. c ), lze vésti z bodu a tečny t x t 2 k základní 
kružnici. Roviny E, F, jež procházejí bodem a a jsou kolmé k těmto 
tečnám, obsahují nullové kruhové řezy plochy. Plocha sestává ze dvou 
*) Srovnej též: Darboux: 1. c. pag. 130 pod 2 Í) ). 
XXIV. 
