2 
líme-li určité jedničky, můžeme závislost hustoty na osvětlení graficky 
znázorniti. 
Hustota fotografických desek jest dle Edra dekadický logaritmus 
poměru intensity světla dopadajícího k intensitě světla procházejícího, 
a měří se obyčejně fotometrem Martensovým, neb mikrofotometrem 
Hartmannovým. Množství energie zářivé vyjadřuje se exposicí, to jest 
součinem intensity světelné, měřené jedničkou Hefner-Alteneckovou, 
ve vzdálenosti 1 m, a doby, měřené ve vteřinách. Do sítě koordinátové 
nanáší se exposice jako abscissa, příslušná hustota pak jako ordináta. 
Obraz ukazuje takovou křivku získanou skutečným měřením na 
určitém druhu bromostříbrnatých desek. Nápadno je nejprve, že hustoty ' 
s přibývající exposicí nepřibývá spojitě, nýbrž pouze do jistého maxima ( B ), 
odtud pak s přibývající exposicí hustoty ubývá. Zjev tento je všeobecný 
a vyškytá se na každém druhu desek nejen gelatýnových, nýbrž i kollo- 
diových a na deskách prostých pojidla. Bodem B rozdělí se křivka na 
dvě části. Prvá část křivky [A — B) representuje obyčejné negativy, 
kde hustota s přibývající exposicí roste, druhá pak (B — C) negativy sola- 
risované, kde hustota s přibývající exposicí klesá, kde negativ promění 
se v positiv. Osvětlení odpovídající exposicím části prvé zove se normální, I 
pakliže odpovídá části druhé, zove se solarisované. Změna povstalá pů¬ 
sobením energie zářivé, která je příčinou, že se obraz vyvolává touže vý¬ 
vojkou jako negativ neb jako solarisovaný negativ, zove se latentní obraz , j 
a sice bud normální neb solarisovaný, dle toho, zda hustoty přibývá neb 
ubývá. Studium obou těchto latentních obrazů v různých prostředích je j 
předmětem této práce. Při tom však nutno vytknouti následující: La- i 
tentní obrazy vznikají na všech haloidech stříbra, obrazy na chloridu a 
bromidu stříbrnatém ukazují navzájem veliké analogie, obraz na jodidu I 
stříbrnatém, jak bude později uvedeno, se od obou dřívějších podstatně > 
liší. Úkolem této práce je zkoumati latentní obrazy za poměrů nejčastěji | 
v praxi se vyskytujících, a proto obrátil jsem svůj zřetel výhradně na | 
obraz bromidu stříbrnatého. 
Z téže příčiny bylo působení energie zářivé omezeno na úzký obor i 
v praxi se vyskytující, totiž na světlo bílé, representující viditelnou část j 
spektra. 
Literatura o latentních obrazech je velice obsáhlá a komplikovaná, 
jako snad u žádného jiného problému a proto není možno zde ji vypisovati. 
Poukazuji co se starší literatury týče na články, které jsem uveřejnil 
XXVII. 
