v „Chemických Listech" r. 1903 a o literatuře nej novější na články v tomtéž 
časopise, které v nej bližší době uveřejním. 
Zde chci vytknouti pouze hlavní theorie o latentních obrazech. 
Jsou dvoje: 
I. Theorie strukturní, které pokládají latentní obrazy za změnu 
fysikální, a 
II. Theorie redukční, předpokládající latentní obrazy jako změnu 
chemickou a sice redukci normálního haloidu. Dle toho, jak tato redukce 
pokračuje, dělí se tyto theorie na dvoje: 
A. Theorie subhaloidové, jejíž zastanci tvrdí, že normální 
haloid redukuje se na subhaloid složení Ag x lldi\ xmy (Eder 3.), který muže 
tvořiti s normálním haloidem pevný roztok, neb že se tvoří několik sub- 
haloidů (Schaum, Trivelli 4.), které bud samy o sobě existují neb 
tvoří s normálním haloidem pevný roztok. 
B. Theorie stříbra, dle kterých postupuje redukce až na stříbro 
v podobě zárodků (Abegg 5.) neb ve tvaru kolloidním, tvoříc s normálním 
haloidem adsorbční sloučeninu (Lúppo-Cramer 6.). 
Mezi přívrženci obou theorií rozvinul se v posledních letech spor, 
bohužel osobní, kterým však není dosud rozhodnuto, které z obou theorií 
mají větší platnost. 
Není úkolem této práce problém latentních obrazu rozřeší ti — to 
přesahuje síly jednotlivcovy — nýbrž objasniti několik otázek, jichž roz¬ 
luštění muže vésti ku zjednodušení studia tohoto problému. 
Skoro všecky práce o latentních obrazech, týkají se desek bromo- 
stříbrnatých s nějakým organickým prostředím bud kollodiem neb častěji 
s gelatýnou, které však může míti vliv na průběh některých reakcí, dů¬ 
ležitých pro zkoumání latentních obrazu. Přítomností těchto organických 
látek vykládají se některé důležité zjevy, ačkoliv nevíme zda tyto zjevy 
nejsou úplně tytéž na haloidech prostých organických látek. Prací na 
deskách s haloidy prostými organických látek je dosud velmi málo, zvláště 
kvantitativních, snad pro veliké obtíže, které se, jak později uvedu, při 
práci s těmito deskami vyskytují. Proto obral jsem si především za úkol 
zkoumati, jaký je rozdíl mezi latentním normálním i solarisováným obra¬ 
zem na deskách gelatýnových a na deskách bez organických látek, které 
dále budu nazývati pojidla prosté desky. 
Dále jednalo se mi o to, stanoviti vliv atmosféry na latentní obrazy. 
Abney (7.) domnívá se, že kyslík vzduchový způsobuje solarisaci, Braun 
(8.) pak našel, že v kyslíku exponovaná deska intensivněji černá ve vý¬ 
vojce, než deska exponovaná ve vzduchu neb v dusíku. Proti tomu stojí 
práce Trivelliho, Eykmanna a Schloemanna (9.), kteří popírají 
vliv atmosféry na desky fotografické. Práce jejich týkaly se pouze latentního 
obrazu normálního. Proto stanovil jsem si další úkol prozkoumati vliv 
různých plynů při exposici na oba latentní obrazy, a to jak na deskách ge¬ 
latýnových, tak i na pojidla prostých deskách. 
XXVII. 
I 
