dlouho, pokud deska nezávojuje, redukují se pouze svrchní částečky 
bromidu stříbrnatého, čímž vrstva při ustalo vání, nemajíc dostatečného 
podkladu, odplave. Když vyvoláváme déle, aby se celá vrstva reduko¬ 
vala, nastane závojováni a není rozdílu mezi bromidem stříbrnatým osvět¬ 
leným a neosvětleným. Proto bylo obyčejně vyvoláváno krátce než deska 
začala závoj ováti a obraz po promytí byl neustálený uschován. Ovšem 
nesmíme obraz takto získaný při intensivnějším světle příliš dlouho pro- 
hlížeti. 
V této okolnosti spočívá největší obtíž při práci s deskami pojidla 
prostými, neboť nemůžeme získané obrazy fotometricky proměřovati 
a tak kvantitativní vztahy při jednotlivých reakcích stanovití. Stane se 
\šak někdy, že deska i při ustalování neodplave, avšak ani nyní není 
možno správně měřiti, ježto i při nej pečlivější práci nepodaří se desky 
zhotoví ti tak, aby všude byl bromid stříbrnatý stejnoměrně sražen. Ne¬ 
bylo možno vyzkoumati příčinu, proč se tak děje. Stane se často, že desky 
za stejných jinak okolností připravené jsou někdy úplně bezvadné, někdy 
však ukazují se tu a tam různé nepravidelnosti, které sice na desce neosvět¬ 
lené patrny nejsou, avšak při vyvolávání se objeví. Snad jsou toho příčinou 
leptané desky skleněné, které pod mikroskopem ukazují větší neb menší 
nepravidelné dolíčky, ve kterých se bromid usazuje, které sice způsobují, 
že vrstva dobře k deskám lne, na druhé straně však jsou asi příčinou na¬ 
hoře uvedené nepravidelnosti desek. 
Z těchto důvodů nedá se přesně citlivost desek stanovití, nejsou 
také tak citlivý vůči malým rozdílům intensit světelných, jaké jsou 
u Scheinerova sensitometru, takže vedle sebe stojící pole stupnice ne¬ 
rozeznáme. Bylo proto ke stanovení přibližné citlivosti užito sensitometru 
Chapman Jones, pod kterým desky při konstantním zdroji světelném 
(bylo užito Nernstovy lampy napájené akkumulátory) 1 min. byly expo¬ 
novány, pak 3 min. v nahoře uvedené vývojce vyvolány a poslední vidi¬ 
telné číslo stupnice odečteno. Za těchže okolností exponovány desky ge- 
latýnové, známé citlivosti, vyvolány toutéž vývojkou, avšak 5 min., ode¬ 
čteno rovněž poslední viditelné číslo a z těchto údajů citlivost vypočítána. 
Rozumí se, že je ta citlivost pouze přibližná, k orientaci však, o kterou 
zde hlavně běží, úplně postačí. 
Citlivost desek bez organických látek byla různá dle koncentrace 
kyseliny bromovodíkové a dusičnanu stříbrnatého, často však se různí 
citlivost i u desek, připravených za okolností jinak úplně stejných. Desky 
získané při větší koncentraci roztoku, které mají hrubší zrno, jsou vždy 
méně citlivé než desky se zrnem jemnějším. Jest zde tedy postup obrá¬ 
cený než u desek gelatýnových, kde nejcitlivější desky mají zrno největší. 
Desky s hrubším zrnem, které nadále budeme nazývati ,,Desky I.“, byly 
průměrně 120 až 150 x méně citlivý než desky citlivosti prostřední 15° 
Scheiner, desky jemnějšího zrna (desky II.) pak asi 100 x méně. 
XXVII. 
