24 
Závěrek. 
Snažil jsem se stanoviti rozdíly mezi deskami gelatýnovými a des¬ 
kami pojidla (organických látek) prostými co se týče obou latentních 
obrazu. Když srovnáváme jednotlivé reakce, není principiálního rozdílu 
mezi těmito deskami. 
Záhadné zůstává však působení gelatýny na solarisovaný latentní 
obraz po primárním ustalování sirnatanem sodnatým. Snad tvoří sirnatan 
sodnatý s gelatýnou nějakou sloučeninu, která působí při přeměně tohoto 
obrazu. Pozoroval jsem, jak dříve uvedeno, že desky ustálené sirnatanem 
sodnatým jsou poněkud tvrzeny, což by tento názor podporovalo (možná, 
že se zde jedná o podobnou adsorpční sloučeninu s gelatýnou, jaké zkoušel 
Lúppo-Cramer. (43.) Zkoušel jsem proto i jiná rozpustidla bromidu 
stříbrnatého, abych se o správnosti toho přesvědčil. Než zde narážíme 
na veliké experimentální potíže. Kyanid draselnatý ničí latentní obraz (44.), 
proto ho není možno použiti. Zkoušel jsem tedy ammoniak. Je známo, 
že tento rozpouští bromid stříbrnatý osvětlený daleko volněji než ne¬ 
osvětlený (45.), že možno tedy desku jaksi ammoniakem kratším půso¬ 
bením vy volat i, při delším působení však rozpouští se i osvětlený bromid 
a zůstane deska zdánlivě čistá, obsahující zárodky, které se dají fysikálně 
vyvolati. Při experimentování na deskách gelatýnových, které byly velmi 
dlouho osvětleny ukázalo se však, že ani koncentrovaným ammoniakem 
a po působení 48 hodin se bromid stříbrnatý nerozpustil. Vždy zůstával 
na deskách zelený bromid stříbrnatý vedle viditelného obrazu, takže ne¬ 
bylo možno tyto dále fysikálním vyvoláváním zkoušeti. Proto zůstává 
tato otázka zatím nerozhodnuta a je třeba konati v tomto směru dalších 
pokusů. 
Když abstrahujeme od tohoto případu, jest analogie pokud se týče 
stránky chemické mezi deskami gelatýnovými a oněmi pojidla prostými 
úplnou. Rozdíl je ve stránce fysikální. Kolloid, pokud sám může vzdoro¬ 
vat i chemickým reakcím, působí jako ochranný prostředek, který má 
vliv na rychlost reakce. 
Co se týče rozdílu obou latentních obrazů se stránky chemické, vidíme, 
že latentní obraz solarisovaný je vůči chemickým látkám daleko méně 
stálým než obraz normální, což platí jak pro desky gelatýnové, a sice 
různě velikého zrna, tak i pro desky pojidla prosté. 
Když srovnáme výsledky pokusů na deskách pojidla prostých s prací 
Edrovou (46.) na deskách kollodiových, jeví se chemicky úplná analogie. 
Rozdíl jeví se pouze v působení kyseliny dusičné, která na deskách kollo¬ 
diových obraz daleko více seslabuje než na deskách bez organických látek. 
Vyložil jsem již dříve (str. 20) jak si představuji, že tento rozdíl vzniká, 
a že by to mohlo býti podporou pro theorii subbromidovou. 
XXVII. 
