2 
světla interferenčního, uvidíme v zorném poli ostrý obraz předmětu, jenž 
při osvětlení světlem bílým jest vždy bílý, at se nacházíme na kterémkoliv 
místě interferenčního zjevu, a sice bud jasnější neb temnější než okolí. 
Při osvětlení monochromatickém jest tento obraz také monochromatický 
a zase jasnější neb temnější než okolí. 
Vypustíme-li nyní z kapiláry na př. bublinu svítiplynu, uvidíme ji při 
osvětlení monochromatickém jako malý, tmavý obláček na světlém po¬ 
zadí a to zvláště zřetelně poblíž některého tmavého pruhu, neb poblíž sou¬ 
sedního pruhu (neb s druhé strany téhož pruhu) jako světlý obláček na 
tmavějším pozadí. Při osvětlení bílém můžeme tento obláček uviděti 
v různém zbarvení dle toho, které místo v interferenčním zjevu si vybé- 
řeme. Obdobně jako bublina plynu se jeví paprsek, jímž dáme plynu z ka¬ 
piláry trvale prouditi. Je-li proud zvláště mocný, jeví se paprsek obdobně 
jako obraz tmavého tělesa. Dáme-li na místo rourky prst, vidíme zřetelně 
z něho vystupovati mrak teplého vzduchu, podobně jako z drátu, jejž slabě 
zahřejeme na př. elektrickým proudem. Velmi krásný úkaz dává malinký 
plynový plamének, jejž vytvoříme na naší kapiláře. Vidíme jednak přímo 
sotva znatelný plamének, a ten je obklopen krásným srdcovitým útvarem 
s jednoduchou, dvojitou neb i vícenásobnou konturou, duhově barevnou 
ve světle bílém, černou ve světle natriovém, a s rovněž takovým jádrem. 
Theorie tohoto zjevu bude musiti přirozeně vycházeti z podrobného 
rozboru interference v planparallelních deskách. Přibližně však můžeme 
říci toto: V obrazové rovině pozorovacího systému vzniká interference, 
ať systém jest akomodován na nekonečno neb na kteroukoliv rovinu 
bližší. Uvedeme-li nyní v rovině, na niž systém jest akomodován, do cesty 
jednoho z obou svazků světelných nějakou překážku, změní se více méně 
fasový rozdíl paprsků, které na tuto překážku narazily, a nastane tudíž 
v přiřaděné části obrazové roviny změna interference, čímž se může státi 
patrným obraz i takového předmětu, jenž při osvětlení světlem obyčejným 
zůstává pro svou nepatrnou různorodost od okolního media neviditelným. 
Vzhledem k malé poměrně rozloze interferenčních svazků hodí se 
tímto naznačená methoda ovšem jen k pozorování dějů prostorově málo 
rozlehlých, za to však vyniká svou citlivostí. Ovšem nevyrovná se v tomto 
uspořádání Jaminův stroj přístroji Sagnacovu, jenž dává široké, bud 
stejnoměrně tmavé neb stejnoměrně světlé pole interferenční. 
XXVIII. 
