B. Část teoretická. 
Le Chatelier a de Forcrand 11 ) zjistili empiricky vztah mezi disso- 
ciačním teplem (Q) a dissociační teplotou (T) uhličitanů a vyjádřili týž 
rovnicí: 
T -— =0.(I) 
32 
Tento pouze hrubě přibližný vztah zdařilo se některým badatelům 
blíže vymeziti pro jednotlivé uhličitany a to na základě znalosti dissociaěního 
tlaku (p) a specifických tepel jednotlivých fází v systému. V literatuře mně 
přístupné marně jsem pátral po specifickém teple uhličitanu hořečnatého 
a z důvodu toho nebylo mně možno bližší vztah mezi dissociačním teplem, 
teplotou a tlakem početně stanoviti. 
Dle Nernsta 12 ) lze se o vztahu mezi dissociačním teplem, teplotou 
a tlakem orientovati z následující rovnice: 
T (4-571 (1-75 log T — log p) + 14-627) —Q = 0 ... (II) 
V našem případě, kde p = 1 a log p = 0 nabývá tato rovnice tvaru. 
T (8 log T + 14-627) —Q = 0 . (III) 
Dosadíme-li do rovnice (I) a (III) za Q hodnotu de Forcrandem 
určenou a to 28.900 (cal.) získáváme následovní dissociační teploty: 
T {1) = 903°. 
T {III) = 7660. 
Z výsledků zjevno, že hodnoty pro dissociační teplotu uhličitanu 
hořečnatého při tlaku 1 atm dle rovnice (I) a (III) vypočtené znač* 
mezi sebou diferují. Úkaz tento zjištěn byl i při jiných uhličitanech. 
Resumé. 
1. Počátek thermické dissociace amorfního magnesitu stanoven 
experimentálně as při 500" C. Rychlost dissociace při této teplotě jest všal 
velmi nepatrná. Zřejmě patrnou se stává až as při 600» C. Při teplotě as 
620—625° C začíná se amorfní magnesit skoro okamžitě rozkládati. 
2. Výsledky mých pokusů shodují se s udáním Campbella, naproste 
však nesouhlasí s udáním Brilla a Schuberta. 
3. Dle rovnice Le Chatelier-de Forcrandovy teoreticky vypočten, 
dissociační teplota kryje se s teplotou, při níž konstatován počátek skon 
momentánního rozkladu magnesitu (903 — 273 = 630° C), dle rovnic 
XXIX. 
