2 
potvrzena. Našel totiž D a g o n e t (1. c.) skutečně u člověka přidatnou 
nadledvinu mezi varletem a hlavou nadvarlete. 
Na základě genetických těchto poměrů snažil se Marchand 4 ) 
vypátrati, jaké jsou vzájemné funkcionelní vztahy mezi nadledvinou 
a žlázami pohlavními za různých pathologických změn, hlavně za hyper- 
plasie nadledviny. Autor ten zabývá se otázkou, zda hyperplasie nadled- 
viny neobjevuje se hned na počátku vývoje a sice ,,als vicariirende Erschei- 
nung“ a představuje si pochod ten tak, že může rudimentární vývoj žláz 
pohlavních být i podmíněn tím, že příliš mnoho z dosud nediferencovaného 
základu, sloužícího za východiště jak pro nadledvinu, tak pro žlázy po¬ 
hlavní (totiž peritoneálního epithelu v ohraničeném okrsku), bylo zajmuto 
v nadledvinu. Tím bylo dle Marchanda přivoděno, že zbylo pro 
,,ovarium' 4 příliš málo z prvotního onoho základu. Větší množství ma¬ 
teriálu onoho zajmutého v nadledvinu mohlo se později též mocněji 
a rychleji vyvíjet i. 
Marchand, jak z uvedeného zřejmo, měl hlavně na mysli po¬ 
měry mezi nadledvinou a vaječníkem. 
Vývoj nadledviny a žláz pohlavních však ukazuje direktní genetické 
vztahy ke kanálkům varlete a pak k epitheliálním pruhům a kanálkům 
v hilu ovaria; útvary tyto jsou vývojem homologické. Ta část ovaria, 
která jest funkcionelně nej důležitější, z níž berou původ folikule a v nich 
buňky pohlavní t. j. vajíčko, mají však jinou provenienci, která se základem 
nadledviny nemá nic společného. Poukázal jsem 5 ) k těmto poměrům, že 
totiž kanálky semenoplodné varlete vytvářejí se z prvotní proliferace 
epithelu coelomového, vajíčko však z proliferace pozdější. Nálezy tyto 
byly různými badateli potvrzeny a rozšířeny (v. Winiwarter, 6 ) 
Sainmont 7 ) aj.). 
V době, kdy se začíná vytvářeti základ pro vytvoření folikulů s va¬ 
jíčky, jest základ pro nadledvinu dávno již odštěpen od peritoneálního 
epithelu a možno toliko ještě tu a tam nalézti spojení základu tohoto se 
základem pro semenoplodné kanálky varlete a pak s oněmi epitheliálními 
útvary v hilu ovaria, které rovněž mají původ v prvotní proliferaci coelo¬ 
mového epithelu a odpovídají tudíž kanálkům varlete. 
Jest tedy nadledvina za vývoje ve spojení toliko s oněmi útvary, 
které vzaly původ z prvotní proliferace. Vytvoření folikulů a vajíčka 
následuje teprv značně později a nelze dokázati nijakých genetických 
vztahů mezi těmito útvary a nadledvinou. Možno tedy toliko z tohoto 
4 ) Marchand: Beitr. z. KenntniB der Gl. carotis u. der Nebennieren. 
Festschr. R. Virchow. Berlin 1891. 
6 ) Janošík: Systém urogenitální. Časopis Č. lék. 1884 a Histol.-embryol. 
Untersuch. uber d. Urogenitalsyst. Sitzbr. der k. Akademie. Wien 1885. 
6 ) v. Winiwarter: Rech. sur 1’ovogen. et organogen. etc. Arch. de Biol. 
Vol. 17. 1900. 
7 ) Sainmont: Rech. relat. á 1’organogen. etc. Arch. de Biol. Vol. 22. 1905. 
XXX. 
