Tím názvem ,,zlázy krevní (BlutgefáBdrúsen) jsou v jedno spleteny 
geneticky velice různorodé útvary na př. nadledvina, glomus caroticum, 
hypophysis a j., kde nelze jen tak bezevšeho předpokládat i stejné funkcio- 
nelní vztahy. 
Není ovšem prozatím vždy možno různé změny vysvětliti v celém 
rozsahu změnami geneticky k sobě patřících útvaru, jak ukazuje na př. 
případ, který popsali Tecqmene a H. v. Wini warter. 12 ) Ve případě 
tom jedná se o vnitřní hermafroditismus. U děvčete, které se cítilo mužem, 
bylo při nutné herniotomii nalezeno: tuba uterina, uterus a vagina. Na 
místě ovarií však byla vytvořena varlata. Od každého varlete vychá¬ 
zely coni vasculosi, které se sebíraly v jeden vývod a tvořily s ním ne¬ 
dosti vytvořené nadvarle. Z nadvarlete vycházel ductus deferens obvyk¬ 
lého tvaru a polohy. Vedle těchto útvarů byla však, jak uvedeno, vy¬ 
tvořena tuba uterina a uterus, který měl vzezření panenského uteru i jeho 
velikost (6 cm až 7 cm dl., 4 cm široký a 2*5 cm tlustý). 
Na uterus byla připojena vagina, kterou nebylo lze po celé délce 
sledovati, ale zdá se, že se otevírala do pars prostatica urethrae. 
Co v tomto případě jest důležitým vzhledem ku vlivu jednoho orgánu 
na jiný orgán, jest stupeň vývoje vy vodících cest pohlavních ženských. 
B a y e r 13 ) snaží se totiž dokázati, že jest pro vývoj uteru nutná 
,,innere Secretion des Ovariums". Dle jeho udání vyrůstá uterus v embryu 
stejnoměrně a to až do porodu. Po porodu přestává vliv sekrece ovaria 
matky, což má za následek postfetální involuci. Tato involuce pak na- 
hražena jest novým vzrůstem a sice až tehdy, kdy děvče dospěje do doby 
pohlavní zralosti a ovarium převezme opět celou svou funkci. 
Bylo-li by tomu tak, totiž existují-li takové funkcionelní vztahy, 
jaké za všeobecně platné má B a y e r , tu by bylo nemožno, aby ve případě 
popsaném Tecqmenem a v. Winiwartrem byl se mohl vytvo- 
iiti uterus až do definitivní velikosti, poněvadž nemohlo ovarium v post¬ 
fetální době, tedy po narození a za pohlavní dospělosti nijak působiti na 
vývoj onen, poněvadž žádné ovarium vytvořeno nebylo. 
Z nálezu tohoto možno se ještě o něčem poučiti, máme-li na zřeteli 
poměry vývoje, totiž: ani vytvořená žláza pohlavní mužská nepůsobila 
na vývoj pohlavních ústrojů genitale ženského tak, jak by podle názorů 
o vnitřní sekreci proslovených u ovaria, bylo očekávati, nezamezila totiž 
vývoj těchto částí (tubae, uteru a vaginy). 
Z vývoje víme, že základ pro celé genitale jak mužské, tak ženské 
jest v počátku vývoje úplně stejný, jest různým toliko vývoj pohlavních 
produktů, jak výše již připomenuto. 
12 ) C. Tecqmene et H. v. Winiwarter: Un cas de pseudoherm- 
aphroditisme interne. Le scalp. et Liége medical. 1911. 
13 ) B a y e r: Zur Entw. der Gebármutter. Deutsch. Arch. d. kliň. Med. 
Vol. 73. 
XXX. 
