4 
W e g e 1 i n. 13 ) Probírá pokud možná systematicky příčiny možných jejích 
chyb a snaží se je odstraniti. Dostává podobné výsledky jako na př. Eder, 
destilluje-li hned po smíšení roztoku soli železnaté s roztokem dusičnanu, 
jak bylo obvykle pracováno, to jest výsledky vesměs nízké a s chybou 
kolísající. Výsledky uvedené v originále v gramech N0 3 se jeví po pře¬ 
počítání na gramy KNO s takto: 
Pro 0-1014 g KN0 3 vyplývají difference od — 0*00305 až do 
— 0-00473.? KN0 3 , jímá-li se kysličník dusičitý nad vyvařenou vodou 
a od — 0*0007 až do —- 0-00205 g KN0 3 , jímá-li se nade rtutí. 
Wegelin má za to, že jsou tyto nepříznivé resultáty zaviněny ne¬ 
dokonalou redukcí dusičné kyseliny na kysličník dusičitý, poněvadž mohl 
dokázat i v destillatu vždy vedlé malého množství kyseliny dusíkové 
i kyselinu dusičnou. Aby provedl kvantitativní redukci na kysličník 
dusičitý, zahříval reakční směs před destillací půl hodiny ve vroucí vodní 
lázni, což prováděl již dříve při methodě Pelouze-Freseniově H o 11 a n d. 14 ) 
V tomto případě získával při jímání kysličníku dusičitého nade 
rtutí vyšší než theoretické množství plynu a tudíž i vyšší resulitaty. Ode- 
četl-li množství plynu, znečisťujícího kysličník dusičitý, dostal výsledky, 
vykazující pro 0-1014 g KNO s difference —0-0005 až —0-0007 g KN0 3 . 
Dříve uvedené výsledky jsou počítány na základě úhrnného objemu 
plynu, takže by byly ještě nižší, kdyby bylo počítáno s právě naznačenou 
korrekcí. Stejně by byly nižší i výsledky Ederovy dle modifikace Schulze- 
Tiemannovy. 
V poslední době ukazuje A. H u i z i n g a, 15 ) že nelze methodou 
Schlosing-Grandeau-ovou stanovití nitrátový dusík s větší přesností než 
na ± 0-0001 g. 
Část experimentalná. 
I. Zdokonalená methoda ke stanovení dusičnanů. 
Na základě předběžných příznivých pokusů o významném vlivu 
kyseliny molybdenové na redukci dusičné kyseliny kyselinou solnou okyse¬ 
leným roztokem chloridu železnatého, byl předem, zcela empiricky vy¬ 
pracován nový postup ke stanovení dusičnanů. Vyznačuje se rychlostí, 
velkou nezávislostí na koncentraci chloridu železnatého a jistotou proti 
methodě původní. 
Rozhodl jsem se pro měření objemu kysličníku dusičitého, jakožto i 
prakticky nej přístupnější cestu k jeho stanovení. 
Za pneumatickou kapalinu zvolena rtuť, jakožto nejvíce oprávněná j 
a protože jde o applikaci reakce poměrně zvolna probíhající, uznal jsem ; 
i v tomto případě za nutné, zahřívati reakční směs před destillací, dle j 
13 ) Dissertace, Curych, 1907. 
14 ) Poznámka v dissertaci Wegelinově, str. 45. 
15 ) Zeitschrift fiir analytische Chemie 51, 273; (1912). 
XXXI. 
