8 
se týče tento význam kvantitativnosti reakce. Zejména práce Wegelinova 
jest v tomto směru pozoruhodná. 
Vystihnuv nedostatek dřívějšího provádění methody Schlosingovy 
v okolnosti, že jest redukce N0 3 ' reakcí volně probíhající a vedoucí kvan¬ 
titativně ke kysličníku dusičitému teprve po jisté době, ponechal ji probí- 
hati před vypuzováním kysličníku dusičitého delší dobu. Užíval při svých 
pokusech dvou roztoků chloridu železnatého; jeden obsahoval 5 g Fe ve 
100 cm 3 , druhý 20 g. 
Pozoroval, že jest vliv digesce ve vodní lázní menší u roztoku kon¬ 
centrovanějšího než u zředěnějšího, to jest, rozdíl mezi výsledky získanými 
vypuzováním kysličníku dusičitého bezprostředně po smíšení reagujících 
roztoků a výsledky získanými vypuzováním kysličníku dusičitého po 
delším záhřevu ve vodní lázni, byl za použití koncentrovanějšího roztoku 
chloridu železnatého menší. Přes to však uvádí, že jest použití obou roztoků 
dosti lhostejné; dává přednost koncentrovanějšímu při použití vody ja¬ 
kožto pneumatické kapaliny, kdežto zředěnějšímu při použití rtuti, ač blíže 
tuto direktivu neodůvodňuje. 
Z toho, co bylo uvedeno, vyplývá s dostatečnou jistotou, že jest 
účelem onoho zahřívání dokončení redukce N0 3 ', která probíhá pomalu, 
a že se její rychlost zvyšuje zvýšením koncentrace roztoku chloridu želez¬ 
natého, při téže koncentraci kyseliny solné. 
Provedl jsem řadu pokusů, při nichž byla měněna koncentrace chlo 
ridu železnatého i kyseliny solné. Redukován vždy velmi přibližně 1 millimol 
KN0 3 a kysličník dusičitý vypuzován varem tak dlouho, až nebylo lze po¬ 
zorovat i další ucházení plynu. 
Objem reakční kapaliny byl před destillací vždy 50 cm 3 a měřen vždy 
objem zbylé kapaliny v reakční baňce po destillaci. Tento zbytek kapaliny 
udává, jaké množství kapaliny musilo býti odpařeno, aby byl vypuzen 
kysličník dusičitý z baňky a jest také ve vztahu s rychlostí redukce. 
Výsledky totiž ukazují zřejmě, že jde zcela jistě o reakci volně pro¬ 
bíhající a závislou jak na koncentraci roztoku chloridu železnatého, tak 
i kyseliny solné. Čím byl za jisté koncentrace této roztok chloridu želez¬ 
natého koncentrovanějším, tím bylo po stejné době, uplynulé před destil¬ 
lací, zapotřebí méně kapaliny přeměniti v páry, aby se vypudil kysličník 
dusičitý. Vypuzování kysličníku dusičitého bylo v takových případech ne¬ 
smírně živé, kdežto za použití roztoků zředěných pomalé. 
Reakce v těchto posledních případech probíhala ještě za varu, takže 
zbylo v baňce tekutiny mnohem méně. Při tom se ustavičným odpařováním 
kapaliny zvětšuje parní prostor baňky, postupnou reakcí vznikající kys¬ 
ličník dusičitý má jen nepatrný partialný tlak a obtížně se může kvanli- 
tativně vypudit i. 
Závislost obou faktorů, o něž zde jde, jest .tudíž dobře demonstrována 
jednak zbytkem reakční kapaliny po destillaci, jednak objemem vypuzeného 
kysličníku dusičitého. 
XXXI. 
