2 
zbarvené: žlutě, hnědě, červeně, až i zeleně s průhledností různého stupně. 
Zelené zbarvení způsobováno jest příměsí mědnaté sloučeniny, ostatní 
pak příměsí limonitu. Maximální velikost krystalů obnášela % cm. 
Krystaly srůstají obyčejně do skupin hypoparalelně orientovaných, 
řidčeji jsou v matečné hornině jednotlivě zarostly nebo na pyromorfitu 
narostly; vývin těchto jest často kol dokola krystalový. 
Krystalové plochy^ zvláště rozlehlejší, bývají rýhovány a zaobleny, 
četné pak plochy, výborně reflektující, skýtají zmnožené signály následkem 
srůstu hypoparalelného. Z toho důvodu jen málo krystalů hodí se ku 
výzkumu goniometrickému, a i na těch získané výsledky nutno považovati 
toliko za hrubě přibližné. Neposlední obtíží, již krystaly tarbuttitu kladou 
vyčíslení, jest nedostatek tvarů základních zon, kterážto okolnost u troj- 
klonného krystalu arci počet velmi stěžuje. 
Spencerem zjištěné elementy jsou: 
a : b : c — 0-9583 : 1 : 1-3204 
a = 102° 37', p = 123° 52', y = 87° 25'. 
Tvary pozoroval týž autor následující (uspořádány dle klesající roz¬ 
lehlosti a hojnosti výskytu): 
c b a e f g*) d k l h i v 
(001) (010) (100) (221) (101) (221) (223) (ííl) (021) (021) (122) (243) 
o s t u m 
(121) (Í02) (Í03) (0Í1) (110) 
Vedle těchto tvarů vyskytly se ještě mnohé jiné, bud v podobě 
rýhovaných, těžce měřitelných, nebo drobounkých a mimo hlavní pásma 
ležících plošek. 
Tabella úhlu měřených a počítaných nejlépe illustruje potíže, jež 
krystaly měření skytají. Úklony kolísají velmi značně, rozdíly mezných 
hodnot jdou až do stupňů, počet pak s hodnotou měřenou často též jen 
chabě souhlasí. 
Habitus krystalů jest dle Spencera značně různý. Nej častěji 
převládají tři pinakoidy a b c, ostatní plochy pak bývají jen malé. Jindy 
mají krystaly vzhled klí no vitý, s velkými plochami a a /, jež tvoří plochy 
klínu, kdežto čelo klínu a postranní omezení obstarávají c a. b. Třetí habitus 
jest tabulkovitý dle c, čtvrtý konečně význačný jest převládajícími plo¬ 
chami a b e, kdežto c jest malá až i mizí. ' 
*) V práci Spencerově tvar ten sluje (211). Že jedná se o přepsání, 
an správně má míti symbol (221), vysvítá z projekce, kde g leží v pásmu (li i d f), 
jakož i z úklonů: / (l01) : (221) = 43° 58 1 /*' poč.; Spencer měřil g f = 43° 59', kdežto 
/ (101): (211) = 30° 53' poč. 
XXXV. 
