2 
uh r, a na tomto kruhu vytkneme libovolný bod M udáním úhlu 1 
a — K o M , který poloměr 0 M svírá s rovinou O xy. 
V obrazci 1. znázorňuje (T) kruh I po sklopení do půdorysu x y 
kolem přímky 0 K, půdorys bodu M je pata M x kolmice (M) M x spuštěné) 
s bodu (M) na přímku 0 K ; délka M x (M) udává výsku nárysu z. 
Polární souřadnice půdorysu M x bodu M pro pól 0 a osu 0 x jsoul 
úhel cp a průvodič O M 1 ; patrně 
0 M 1 = 0~g + <rK cos a, z = MJM) =a K . sin a. 
Tu pak z trojúhelníků 0 A o, 0 A K plyne 
0 6 — a cos v, 0 K = —t—— sin + q>) , 
^ sm& 
tedy odečtením 
a K = a cotg # sin (p. 
Předcházející vzorce tedy dávají 
(1) 0 M x = a cos (p + c cos a sin cp, z = c sin a sin cp, 
při čemž kladeno 
(1°) c = acotg&, 
takže c je pořadnice bodu C na kruhu (K) příslušná k úsečce x = ci 
XXXVI. 
