31 
ji prenésti do A y, t. j. přenáší se v A do ji y, načež y je bod na normále 
cissoidy. 
Bud dále U' druhý průsek kruhu A x s průměrem A S U’ (U' je 
průmět bodu U ); víme, že úhly A U' M x a D A p jsou si rovny, pravo¬ 
úhlé trojúhelníky A M X U' a D p A jsou tedy shodný. 
Přímka U'M 1 protne přímku A A'(± A S) v bodě «; poněvadž 
U ^ AD, bude A a = D X, t. j. bod a leží na přímce X {3. 
Z rovnosti úhlů U' a A a AID soudíme na shodnost trojúhel¬ 
níků A M x a a D p A; je tedy p X = M x a, t. j. M x « = A T x , takže obrazec 
M 1 AT 1 u jest obdélník. Ze shodnosti kruhů (U'A), (AD) pak vychází 
v A = A M lf tedy máme (3 y = A M v 
Konstrukci normály pro cissoidu (T x ) lze tedy provésti jak následuje: 
,,Přímka U' M x protne A A' v bodě a, jím vedená rovnoběžka a (3 
s průměrem A S U' stanoví na přímce A M x bod (3 ; délka A p prodlouží 
se o kus A M x = fiy, načež jest yT r normálou cissoidy (rj." 
,,Přímka aT x obaluje parabolu, jejíž úpatnice pro pól U' jest 
přímka ,4 A'; vrchol její jest A, ohnisko U'. Úpatnice této paraboly pro 
pól A jest cissoida (T^).“ 
V obr. 4. sestrojena tečna hyppopédy M T pomocí půdorysné stopy T. 
Sto Py normální roviny procházejí bodem V a jsou kolmé na průměty 
tečny; první průmět osy křivosti o (která obsahuje bod V) je kolmý na 
a tedy WyT lf druhý průmět o 2 je kolmý na druhou stopu & 11 oskulační 
roviny Q. 
XXXVI. 
