0 
S e-t» = e iV{ a]2 — e»- + « 34 — ... — «2 M*+x 
+ «2 4 + l,‘íi+2 e < («f«*+---“2* + l)— . . . + «2* + l,l e , (“*'‘ t ‘ + '-'“2»+l)} (3) ! 
a mimo to 
0 = {a 12 — a 23 ^' i0a + ^ ( ' a *'“ 3) — ... — azkfik+i e %{ra '' a * m - -‘ a2 ^ 
+ a2* + l,2ft + 2^ ( ‘ aí ' a3 ‘--' a2A + l) — • • • + «2» + l.l ^(■«.- 0 ^---°2» + l) (4)1 
Rovnice (3) a (4) můžeme zkráceně též psáti 
se- iw = e i r{a 12 + Z[—a2Wk+ie i{a2 ' aa+ '' +a2k) + ( !'2k+i,2k+2e t{a *- a3+ -’- a M+i)] | 
k = 1 
0= e’f {« 12 + ^[—« 2 í,•>-*+! 
k = l 
+ 02A + 1.2A + 2 
g* (- a,-a,-. .-« 2 * + l)] j I 
při čemž nutno klásti 1 místo 2 n + 2. 
Odečtením prvé rovnice od druhé obdržíme 
_sc-*“ = e'»’Í:a2*,2»+x« <( ' B *'“ , '-" 02 *-i ) [e ť( “ ,+ “‘ + •• +a 2* ) — “H 
A=1 
A=1 
Při tom jdou indexy při a v mocninách až k příslušným hodnot ánj 
výrazu 2 6 — 1, resp. 2 k, resp. 2 k + 1 a výraz (— a 3 — « 5 — . . — « 2 a-i 
jest pro k = 1 nutno klásti roven nule. 
Poslední vzorec dává tedy 
s č‘ 
2 i 
n 
e ic P Z sin (cc 2 -f « 4 + . . + «2 a) [02A,2A+i £ 
(- a 3 -a 5 -. .-a 2 *-l) 
A =1 
— «2* + l,2í + 2e Í( -“*-“ i -'■“ 2Í + 1) ] 
nebo 
t JL cos a -f — sin co = (cos (p + i sin (p) Z sin {cc 2 + « 4 + • • + 
2 2 
A =1 
[íř 2 A,2 A + l COS ( tf 3 - .. «2A-l) &2A + 1.2A + 2 COS (-« 3 « 5 •• «2A + l)4 
+ i a 2 A )2 A + 1 SW (-— « 3 — • . — «2A-l) — * a 2 k + l, 2 k+ 2 Sin (— a 3 — . . — «2*ll). 
Oddělíme-li část reálnou od imaginárně, máme 
— sin G> = Z sin («2 + <*4 + • • + a 2 a) A,2 A + l COS ((p « 3 a 5 •• a 2 *-l) 
2 A =1 ... 
-$2 A+ 1,2 A+ 2 COS (qp a 3 . . «2A + l)J 
—- cos cj —Z sin (« 2 + « 4 + . . + «2a) [ů 2 a,2a+i sm ((p «3 • • 2*-b 
2 A =1 ... 
- a 2 A + 1 . 2 A + 2 sm (9 — «3 • • « 2 A + l)J. 
XXXVII. 
