2 
asi důvodu budil vždy zjev tento pozornost a studium jeho je staré více 
než 100 let, tedy skoro jako fysiologická botanika sama. První pojednání 
pochází už od Senebiera z roku 1791. Ovšem dlužno říci, že cennější 
práce o anthokyanu nejsou starší než 20 let, a práce vskutku významné, 
skýtající nám už jakési vysvětlení, objevily se teprve v posledním pětiletí. 
Práce staršího data obsahují bud jen prosté konstatování zjevu, nebo 
četné, často pochybné, ničeho nevysvětlující theorie. Tyto neúspěchy jsou 
ovšem velmi pochopitelný. Předně tvorba anthokyanu po stránce fysio- 
logické je zjev velmi komplikovaný, hrající přímo úlohu v životě rostliny 
v jisté závislosti na assimilaci, jež sama není dosud úplně uspokojivě 
prostudována. 
Pak po stránce chemické jeví anthokyan vztahy ke skupině tříslovin, 
jež teprv v novější době je důkladně studována. Podobně lepší znalost 
enzymů, jež také hrají při tvoření anthokyanu důležitou úlohu, datuje se 
od poměrně krátké doby. 
Nechci pojednávati o otázce anthokyanu v úplně historickém po¬ 
stupu, t. j. probírati díla tak, jak po sobě se objevovala, z toho důvodu, 
že jsou psána s různých stánovisk a nepůsobila vždy na sebe vlivem. 
Na př. pojednání biologické nemůže mí ti vlivu na studium chemické. 
Začněme třeba od zkoumání biologických, od nichž nyní již bylo 
upuštěno. Shledalo se totiž, že červenání orgánů rostlinných se děje za 
různých okolností sobě protivných, často i v přímém odporu navzájem si 
stojících, takže nějaký všeobecný účel vytknouti nelze. Účelnost, jež by 
se jevila ve dvou neb třech případech, nelze applikovati na četnější pří¬ 
pady ostatní. 
Předně byla řešena otázka, zda červené zabarvení listů působí na. 
živočichy odstrašivě, a zda takto nejsou rostliny chráněny od jejich oží- 
rání. Pokusy v podobném směru konal Stáhl na Jávě v Buitzenzorgu. 
Byl k tomu veden pozorováním, že domorodci sázejí kolem svých polí 
červená křoviska na ochranu před různými zvířaty. Ale přesvědčil se, 
že tyto živé ploty nepůsobí svou barvou, nýbrž jen jako kterákoliv jiná 
překážka. Červená křoviska jsou volena jen proto, že domorodci mají 
zvláštní zálibu v živé červené barvě. Skvrnité řapíky některých aroideí, 
jež vskutku napodobují zabarvení hadů, působily na kozy poněkud od¬ 
strašivě, ale na jiné živočichy zabarvení vlivu nemělo. Snad sáhli dříve 
na list zelený, ale pak snědli i červený. Snad je jim tedy zelená barva 
nápadnější, ale Červené se také nelekají. Plži a housenky ožírali červenou 
řepu beze všech rozpaků. Uvážíme-li ještě celou řadu jiných případů, 
kdy se zabarvení vyskytuje (na př. na podzim), nemůžeme tvrditi, že by 
anthokyan byl nějakým specielním zařízením k ochraně proti ožírání 
rostlin živočichy. 
Důležitý však význam červeného zabarvení vidí Stáhl v tom, že 
rostlina absorbuje více paprsků a je tudíž více zahřívána, což by mělo 
význam předně pro zvýšení teploty vůbec (k usnadnění snad chemických 
XXXVIII. 
