15 
množství uhlohydrátů, zejména cukrů, když assimilační intensita je menší, 
jak současně jsem konstatoval. 
Panašované rostliny velmi často mívají listy celé neb jen z části 
červeně zbarveny. Zase je to hlavně u rostlin pěstovaných v zahradách. 
Jsou to na př. Tradescantia, Pelargonium, Glechoma atd. Zde nakupení 
uhlohydrátů, existuje-li, je dosti nepochopitelné, když assimilační činnost 
je tak redukována. 
Saprofytické a parasitické rostliny pozbývajíce zbarvení zeleného 
zbarvují se rovněž často do červena. Charakterisovány jsou tímto způ¬ 
sobem často celé čeledi rostlin, na př. Burmaniaceae, některé Rafflesiaceae, 
Orchideae a pod. Zde je nahromadění uhlohydrátů dosti pochopitelné; 
rostlina je přijímá bud z humusového substrátu nebo z hostitele. Že 
zejména cukry jsou rostlinami snadno přijímány, bylo dokázáno pracemi 
Mazéovými a Molliardovými. Je-li rostlina živena cukry, někdy 
chlorofylu ubývá; zjev tento bývá považován za jakousi autoregulaci 
výživy. U humusových rostlin (i u jatrovek) bývá tento úbytek, ba 
i úplné vymizení chlorofylu, velmi často pozorován. 
Ve všech předcházejících případech jednalo se o zbarvení listů. 
Avšak anthokyan objevuje se i v ostatních rostlinných částech, kořenech, 
květech i plodech. 
V kořenech anthokyan pozorovali Chartier a Colin. Šlo o konce 
mladých kořenů u několika Crassulaceí. Shledali, že anthokyan se v nich 
tvoří i ve tmě, ovšem ne tak silně. Professor Němec upozornil mě také 
na jeden případ červenání kořenů. Pěstoval ve sklenících v obyčejné 
vltavské vodě, za účelem studia hálek, různé druhy rodu Salix. U ně¬ 
kterých obzvláště na světle kořeny velmi pěkně červenaly, jiné zůstaly 
úplně nezbarveny. 
Ve květech se anthokyan objevuje velmi často. Náleží mezi nej¬ 
rozšířenější barviva květní. Miss M. Wheldale (1908) rozeznává 4 taková 
barviva. Dvě rozpustná ve šťávě buněčné: anthokyan a xanthein, dvě 
pak vázaná na chromoplasty, nerozpustná: carotin a xanthin. Květ ovšem 
zpravidla obsahuje více barviv. Zabarvení krvavě červené, modré a fialové 
pochází vždy od anthokyanu. Nuance různé barvy jsou působeny třemi 
okolnostmi, předně reakcí šťávy buněčné. Při reakci kyselé je barvivo 
červené, při alkalické modré, při neutrální fialové. Dále spolupůsobí zde 
asi stupeň oxydace; ne všecky anthokyany jsou stejně oxydovány a ko¬ 
nečně je možno, že anthokyan vyskytuje se ve více strukturách. 
Kromě petal bývají zbarveny i jiné části květní, zejména nektarie, 
ba i podpůrné braktee ( Salvia splendens). Le Dantec chápe květ jakožto 
deformaci, již vyvolaly na těle rostliny elementy pohlavní, které působí 
v organismu jako parasiti. Ti vždy se dají vyživovati a působí kromě toho 
ještě různé hálky. U rostlin jsou takovými deformacemi květní části, 
u živočichů zase tak zv. sekundární znaky pohlavní. Květ by tedy byl 
totéž jako list panašovaný nebo bezchlorofyllový list parasitující rostliny, 
XXXVIII. 
