18 
reduktas není tak intensivní, jako činnost oxydas, chromogeny jsou víc 
a více okysličovány, tak že se až počnou zbarvovati. Tímto způsobem 
vznikají také anthokyany. O rok později (1909) uvádí týž autor pojem 
,,prochromcgenu“. Značí jím chromogen nikoli volný, nýbrž vázaný na 
jinou látku; pokud je s ní ve spojení, nemůže býti oxydován. Jeho uvol¬ 
nění jest regulováno zase jiným enzymem. Za obyčejných okolností rostlina 
uvolňuje jen málo chromcgenu, jen kolik je k respiraci nutno. Za jiných 
okolností se však uvolní velké množstvu chromogenů, ty se oxydují a dají 
vznik barvivům. Palladin takové chromcgeny i prochromogeny i oxy- 
dasy skutečně z rostlin isoloval. Jmenovitě dokonale prozkoumal pro- 
chromcgen ze pšenice a nazval jej „Synergin". 
Analogickou theorii podává Miss M. Wheldale (1911). V rostlině 
existují chromcgeny z aromatické řady ve stavu glykosidů. Anthokyany 
pak vznikají oxydací těchto chromogenů. V rostlině odehrává se předně 
rozštěpení těchto glykosidů za přibrání vody na volný chromogen aro¬ 
matický a cukr. Tedy: 
glykosid -j- voda < ^ chromogen + cukr. 
Pochod je inversní a snad regulován jedním a tímže enzymem. 
Pak máme pochod: 
chromogen + kyslík = anthokyan. 
Tedy anthokyan by vznikal oxydací chromcgenu. 
Tato theorie je rovněž značně odůvodněna. Předně Waage a 
Bůchsen dokázali, že aromatické sloučeniny se mohou v rostlinách 
tvořiti na útraty cukrů. Chromcgeny takto povstalé by se pak spojily 
s cukry ještě na glykosidy nevázanými. Dle toho by v anthokyanových 
orgánech mělo býti množství cukrů i glykosidů, což ovšem souhlasí s ana¬ 
lysami Combovými. 
Příbuznost mezi oběma posledními theoriemi je značná. Aromatické 
glykosidy anglické autorky by odpovídaly Palladinovým prochromo- 
genům; chromogeny uznávají oba dva. Miss Wheldale tvrdí jen, že 
anthokyany nelze považovati za respirační chromogeny. Tato neshoda 
obou autorů není ovšem neodstranitelná. Miss Wheldale za nej silnější 
důvod považuje tu okolnost, že se v přírodě vyskytují velmi statné rostliny, 
jež ani anthokyanu netvoří. Avšak Palladin nepovažuje chromogeny, 
jež dávají vznik anthokyanům, za jediné v rostlině. Mohou tam býti 
i jiné, s jinými chemickými vlastnostmi, jež po oxydaci se nezbarvují. 
A úloha těchto při respiraci může býti právě tak velká, jako prvých. 
Miss Wheldale vysvětluje vyskytování se bezbarvých a barevných 
variet v jednom rodě tím, že při prvních může chyběti některý z faktorů 
nutných k vytvoření barviva; tedy bud chromogen nebo příslušný enzym. 
Proti tomu Reginald R. Gates namítá, že rozdíly jsou pouze kvanti¬ 
tativní; barvivo se tvoří teprve tehdy, když nutné látky jsou v rostlině 
v dostatečném množství. 
* 
XXXVIII. 
