19 
V druhém oddílu pojednám o svých vlastních pracích o anthokyanu. 
Jak jsem uvedl, tvoří se anthokyan za různých okolností a je důležito 
zjistiti, zda ve všech těch případech jest jeho objevení provázeno a na¬ 
hromaděním uhlohydrátů a zvýšenou spotřebou kyslíku. Ku potvrzení 
theorií o vzniku anthokyanu musí fakta ta býti dokázána. Zvolil jsem si 
z těch případů některé rostliny, jež normálně tvoří variety červené. Jsou to: 
Fagus silvatica, Corylus avellana a Primus cerassium\ rozumí se, že byly 
vždy srovnávány listy červené s listy normálními — zelenými. Má práce 
byla tedy dvojího druhu' a) studium výměny plynů; b) analysa uhlo¬ 
hydrátů. K analyse výměny plynů jsem užíval přístroje Bonnier-Man- 
g i nov a. Je to přístroj velmi přesně pracující. Ovšem jistého výcviku 
je tu potřebí, ale pak možno jím ručovati s přesností až HH 2 tisíciny objemu 
plynu. Podstatnou částí (viz obr. č. 1,) je přesně kalibrovaná kapillára. 
Obr. i. 
na jednom konci vúsťující do kovového válce v , jehož jednu stěnu tvoří 
pohyblivý píst. Pohyb děje se dosti jemným šroubem 5. Kapillára tvoří 
rozšířeninu, pak se ohýbá v pravém úhlu a probíhá vodorovně. Nedaleko 
od ohybu začíná škála přímo na kapilláře narýsovaná od 0 do 60 mm. 
Pak tvoří kapillára ještě trojí ohyb v pravém úhlu a vchází do nádobky u. 
procházejíc jejím dnem a končíc v ní asi ve výši své horizontálně položené 
graduované části. Válec, celá kapillára, jakož i nádobka u naplněny jsou 
rtutí a sice pokud možno nejčistší a nejsušší, aby rtuť ke stěnám kapilláry 
nelnula, je nesmáčela, a pak aby její sloupec v kapilláře končil pravidelně 
vypuklým meniskem, jaký je pro rtuť karakteristický. Rtuť znečistěná 
kovy nebo jinými různorodými látkami lne ke stěnám, jako na př. voda; 
tím se meniskus deformuje, což je ovšem přesnosti měření na závadu. 
Plyny k analyse určené chováme pod rtutí v malých, tlustostěných 
epruvetkách asi 5 mm širokých a 50 mm vysokých. Tyto malé rozměry 
úplně stačí, protože pracujeme vždy s kvanty malými; velikost by zde 
XXXVIII. 
2* 
