20 
k přesnosti nepřispěla. Epruvetka je vložena do misky se rtutí a se shora j 
je do ní tlačena příklopem, poněvadž jinak by přirozeně vyplovala nad 1 
povrch rtuti. T mto zařízením je plyn v epruvetce dokonale uzavřen. 
Při analyse vnoříme prst do misky a přitlačíme jej pevně na otevřený 
konec epruvetky. Nad prstem není přímo plyn. jejž chceme zkoušeti, 
nýbrž ještě sloupec rtuti (ovšem musíme držeti epruvetku vždy otvorem 
dolů). T mto zařízením je přimíšení cizí atmosféry při přenášení úplně 
vyloučeno. Epruvetku pak vložíme do nádoby (u) na přístroji Bonnier-j 
Mangin-ově tak, že konec kapilláry vnikne až do plynu, jenž má býti 
analysován. Nyní otáčíme šroubem (š) tak, že prostor válce (y) zvětšujeme; 
následkem toho vniká do něho rtuť z kapilláry a za ní jde plyn takto 
nassávaný z epruvetky. Tomu dáme vniknou ti v kapilláře až asi do libo¬ 
volně stanoveného místa a. Potom odstraníme epruvetku, takže otvor; 
kapilláry je zase zakryt rtutí z nádobky u. Dalším pak otáčením šroubu! 
nassává se zase rtuť, čímž máme v kapilláře uzavřený určitý sloupec I 
plynu, jejž máme analysovati. Otáčíme tak dlouho, až přední konec sloupce! 
dosáhne nully na stupnici, klepneme několikrát mírně na trubici, aby sel 
tlak náležitě vvrovnal; novým otáčením přivedeme konec sloupce rtuťo-J 
vého na nullu (pozorování děje se lupou a musí býti až na 0*2 mm přesné)! 
a podíváme se kam až sahá konec druhý. Volí se zpravidla sloupec až] 
3 < mm dlouhý — čím delší, tím je přesnost větší. Zpátečním otáčeními 
šroubu tlač me sloupec zpět až do bodu b. ležícího nad bodem a ; sloupec] 
plynů nachází se tedy dosud celý v kapilláře, vzdálen jsa od jejího ústí { 
délkou a b. Do nádobky u nyní vnoříme epruvetku s koncentrovaným j 
roztokem KOH. Ten máme uschován rovněž pod rtutí v podobné epruvetce] 
a misce jako plyn k analyse. Roztok si zjednáme takto: do epruvetky! 
nalijeme něco čisté rtuti pak až po okraj destilované vody. Uzavřeme] 
prstem, obrátíme epruvetku a vložíme otvorem do misky se rtutí. Zahnutou 
pincetou vezmeme kouskv KOH, vkládáme je pod otvor epruvetky ve 
rtuti, pustíme, načež kousky ovšem vyplovou ze rtuti do vody. Roztok 
musí býti nasycen. 
Pod( bně jako jsme nassáli plyn, nassajeme nyní asi 15 mm dlouhý 
sloupec koncentrovaného louhu draselnatého. Tento zavedeme otáčeními 
šroubu až asi do polohy b. V kapilláře tedy následují za sebou as 300 mmm 
dlouhý sloupec rtuti a 15 mm dlouhý sloupec KOH. Když jsme s posledními 
dospěli v kapilláře až do bodu b, točíme směrem opačným tak dlouho, i 
až všechen KOH vženeme do rtuti v nádobce u, kdež ovšem vypluje nal 
povrch rtuti. Tím přichází současně sloupec plynu ve styk se stěnami 
od louhu smočenými. Třeba dáti pozor, abychom nevytlačili i plyn, jejž > 
máme analysovati. Louh tím není všechen vytlačen. Souvislého sloupce j 
v kapilláře po zpětném točení tvořiti tedy již nebude. Nicméně zůstane ; 
ho ještě na stěnách tolik, aby nám absorboval všechen C0 2 v plynu ob-ji 
sažený. Měříme nyní délku sloupce plynového. Obsahoval-li C0. 2 , bude tato] 
rozhodně menší o objem absorbovaného C0 2 . Byla-li délka sloupce pů- 
XXXVIII. 
