Poznámky k číselným údajům: 
1. Listy brány vždy jak po sobě následovaly na větvičce. 
2. Assimilace dála se vždy v diffusním, ne příliš silném světle, 
v atmosféře obsahující asi 9% C0 2 . 
3. Respirace dála se v obyčejném vzduchu. 
4. Ne dosti zřetelnou pravidelnost ve výsledcích možno vysvětliti 
kromě možné nepřesnosti při analvsování také tím, že nelze nalézti listy 
v úplně a přesně stejném vývoji a stáří. 
5. Výsledky přepočteny jsou na 1 gr čerstvé váhy za hodinu. 
6. Výsledky, jak jsem se přesvědčil, byly by analogické jak pro váhu 
suchou, tak pro plochu listovou. 
Výsledky: 
1. Koefficient respirační se stářím u obou diuhů listů stoupá. 
2. Koefficient assimilační podobně. 
3. intensita respirační je u listů červených větší. 
4. Koefficient respirační je u červených listů menší. 
5. Při respiraci spotřebují červené listy více 0 2 než zelené. 
6. Intensita assimilační je u červených listů menší. Často nacházíme 
u nich za dne současné uvolnění 0 2 i C0 2 , což vyskytuje se sice u zelených 
také, ale jen u nej mladších a v menší míře. 
7. Koefficient assimilační je u červených listů větší. 
8. Při denní výměně plynů pozbývají červené i zelené listy kyslíku, 
tyto však více než červené. 
* 
Docela přesných závěrů o tvorbě anthokyanu z výsledků dělati 
nemůžeme. Pochody fysiologické, jež se v rostlině odehrávají, a jimiž je 
život její podmíněn, nejsou nám dosud dosti známy; pozorujeme jen jejich 
konečný effekt, jenž je výměna kyslíku a uhličité. Bylo dále konstato¬ 
váno, že přistupuje-li k těmto jaksi normálním úkonům ještě mimořádně 
tvorba anthokyanu, nastávají v tomto effektu jisté změny, zejména, že 
rostlina podržuje více kyslíku než obyčejně. Na tomto faktu budují se 
domněnky o vzniku anthokyanu jakožto oxydačním produktu jistých 
látek. Toto značnější vázání kyslíka bylo konstatováno v případech, když 
se anthokyan tvořil poraněním, silným osvětlením, snížením temperatury 
a vlivem parasitů. V případě našem bylo dokázáno aspoň třemi příklady, 
že platí totéž, tvoří-li se anthokyan normálně ve varietách rostlin při¬ 
rozeně červených. Práce předložená je tedy potvrzením výsledků Molliard- 
Combesových. 
* 
Kromě výměny plynů studoval jsem množství uhlohydrátů v těchže 
rostlinách. Pracoval jsem dle methody Combes-ovy, jíž užívá ve svém: 
„Rapports entre les composés hydrocarbonés et la formation de 1’antho- 
XXXVIII. 
