6 
u obyčejného mikroskopu (bez t. zv. Bertrandovy čočky) neb foto¬ 
grafického objektivu. 
Svazky paprsků vycházejících z A , 
resp. A x jsou ohraničeny okrajem clony 
B G, umístěné (centricky) v prostoru před¬ 
mětovém. A B, A G, resp. A X B, A X G jsou 
hraničnými paprsky svazků A, A lf nebo 
lépe, jejich řezů merid. V prostoru obra¬ 
zovém odpovídají jim (jakožto rozličnými 
lomy vzniklé jich pokračování) hraničně 
paprsky A' B', A' G' resp. A / B' } Aý G'. 
Tím je vysloveno, že žádná další clona 
nemá hraničné paprsky clony původní 
B G zadržovat i. 
Bod B' jest průsekem dvou ne¬ 
konečně blízkých paprsků A' B' } A t ' B' } 
které v prostoru předmětovém vycházejí 
z bodu B. Body A' a A\ jsou sobe nekonečně blízko, protože o A o. A 1 
dle předpokladu má totéž platiti. Odtud plyne, že bod B' náleží kau- 
stice K b bodu B lomem vytvořené v obrazovém prostoru; neboť K B 
jest obálkou všech z B vyšlých a lomem pozměněných paprsků. Podobně 
náleží bod G r kaustice Kg bodu clonového G. Tento poznatek jest pro po¬ 
zdější vývody důležitý. V nákresu (1) předpokládáme, že B f G' leží pod 
obrazovou rovinou 0' A' A\, a sice B', tedy i K B , na téže straně osy 
jako B. 
Jelikož také paraxiálný obraz clonového bodu B leží na kaustice K B> 
není paraxiálný obraz clony B G obrácen. 
Nákres (1) odpovídá opět obyčejnému drobnohledu, u nějž úlohu 
clony přejímá na příklad obruba spodní polokulové čočky objektivu. 
Jelikož tato padá mezi hlavní a fokální jeho rovinu, jest obraz její vytvo¬ 
řený objektivem přímý a virtuálný. 
Důkaz A b b e -ho (zobecněné) věty lze provést i takto: 
Dle Fermatovy věty o nej kratší cestě optické jsou tyto stej¬ 
nými pro dva nekonečně blízké paprsky, které z téhož bodu B vycházejí 
a po rozličných lomech se sekou v bodě B ’. V našem případě jest specielně 
(1 &)... BCC B' = B S S B\ GTTG' = GHHG'. 
Za druhé plyne z předpokladu, že svazek paprsků vycházejících 
z A konverguje v bodě A', čili jinak řečeno, že kulová vlna vycházející z A 
konverguje po rozličných lomech v bodě A', a sice dle věty Málu s-ovy, 
že optické dráhy dvou libovolných paprsků téhož svazku se sobě navzájem 
rovnat i musí. Applikujme tuto větu na paprsky hraničné, zovme N, 
XXXIX. 
