13 
I (L + Ma) > O, podmínce obráceného zobrazení c' / c> 0 , t. j. 0 , 
tedy obéma podmínkám (R + 5 a) > 0, což se zřetelem na numerické 
hodnoty veličin i? a 5 vede ku a <^—0-256. Jelikož a se čítá kladně na levo 
(od fokální roviny objektivu), usuzujeme, že reálně a obráceně zobrazený 
předmět může být i od roviny čelné plochy nanejvýš vzdálen o 0-41—0-26 
= 0-15 mm. 
Později uvidíme, že konstanta m v rovnici 1 jest (v souhlase se zkuše¬ 
ností) jen tehdy kladnou, padne-li obraz charakteristické minimální clony, 
již jsme při odvození věty A b b e -ho fingovali v prostoru předmětovém, 
pod rovinu mikrometru. Dle právě uvedeného musila by, je-li reálná, 
padnouti před čelnou čočku na zevní stranu mikroskopu a býti od ní na¬ 
nejvýš vzdálena o 0-55 mm. 
Leží-li totiž clona c uvnitř instrumentu, lze z ní pomocí čoček od ní na 
levo resp. na právo položených vytvořit i dva obrazy. c lf c 2 , z nichž jeden (c x ) 
padne na stranu prostoru předmětového (mikrosk. obj.), druhý na stranu 
prostoru obrazového (roviny mikrom.). Patrně jest c 2 zároveň obrazem 
obrazu c lf jen že jej vytvořuje nyní celý systém. 
Je-li c clonou nejmenší, t. j. propustí-li se svazek paprsků, jenž ji 
vyplňuje, všemi ostatními clonami systému, jest také c x i c 2 clonou nej¬ 
menší, protože okrajové paprsky clony c jsou zároveň okrajovými paprsky 
clon c x i c 2 . Tak na př. mohli bychom obrubu čočky Bertrandovy 
považovati za clonu c. Z poloměru (4 mm) a její polohy dá se vypočítati, 
že obraz c x jest sice dostatečně malý (0-147 mm) a padne do vzdálenosti 
0-56 mm od roviny čelné, kdežto c 2 padne daleko (300 mm) nad rovinu 
mikrometru. Obruba čočky Bertrandovy není tedy clonou srovná¬ 
vající se s kladným m. 
Obruba čelné čočky (R = 1-4 mm) rovněž clonou není, protože 
paprsek, jenž pod úhlem o dopadá na její rovinu ve vzdálenosti 
a > R\N 2 — sin 2 a, z plochy kulové již nevystoupí. V téže rovině fingo¬ 
vaná clona o poloměru a = R / N — 0-9 mm, příslušném ku a — 0, dovo¬ 
luje sice paprskům výstup při každém a, avšak jejich značný odklon od 
osy nepřipouští, aby všechny prošly ostatními čočkami objektivu. Dlužno 
tudíž v rovině čelné čočky fingovati mnohem užší clonu, jejíž dimense by 
bylo vypočítati z konstrukce objektivu. 
O jiné možnosti, ač ji opět vyloučíme, chceme něco blíže pojednati, 
protože objasňuje v detailech vznikání interferenčního obrazu. 
Odchylky numerických hodnot výrazu sin a / s' od stálé hodnoty C 0 
jsou dle tab. IV. tak nepatrné, že poněkud správné určení konstanty m 
pomocí methody nejmenších čtverců se může díti jedině pomocí dat získa¬ 
ných methodou krystaloptickou. 
Tím se nabízí možnost, hledati clonu ať reálnou ať fingovanou v pří¬ 
tomnosti vřaděného kondensoru A b b e -ho. V podstatě jest tato součást 
mikroskopu dobrým objektivem o značné apertuře, jenž při vhodné poloze 
zrcadla dovede ze vzdálených předmětů vytvořiti mikroskopicky malé, 
XXXIX. 
