14 
ale nicméně ostré obrázky, které lze po odstranění Bertrandovy 
čočky tímže mikroskopem (se slabším objektivem) dobře pozorovati. 
Takový obrázek ač bez detailu vytvořuje se na př. z omezené partie 
oblohy neb nějaké světlé plochy vůbec. O infinitesimálných její elementech 
(eventuálně bodech) lze mít i za to, že každý z nich vysílá uvnitř jisté 
kuželové plochy infinitesimálně úzké svazky rovnoběžných a mezi sebou kohe¬ 
rentních paprsků. Tutéž vlastnost mají plošné elementy zobrazené plochy, 
protože homocentr. zobrazování svítícího bodu, t. j. kužele paprsků z něho 
vycházejících, jest vlastně přeměnou v kužel jiný, což na koherenci vlivu 
nemá. Z řečeného úzkého svazku vznikne bodový obraz v určitém místě 
fokální roviny objektivu, jehož intensita jest podmíněna interferenčními 
podmínkami. Tyto jsou závislé pouze na směru vln, tedy stejné pro vlny 
v témže směru vysílané všemi jinými elementy zobrazené plochy svítivé; 
budou se tudíž intensity jejich v řečeném místě fokální roviny sesilovati. 
Rozdělení intensity v celém interferenčním obrazu nebude se patrně lišiti 
od onoho, které by nastalo, kdyby rovnoběžné svazky paprsků vysílané 
celou zobrazenou světlou plochou byly vesměs mezi sebou koherentními. 
Tím jsme se octli na stanovisku ryze dioptrickém, které tvořilo základ pro 
naši theorii minerál, mikroskopu. Řečený obrázek svítící plochy jest 
jistě velmi malý, protože jednak fokální distance A b b e-ho kondensa- 
soru jest malá, jednak protože se poměrně dlouhým Nikolem polarisujícím 
značně zúží ta část původní plochy svítivé, která se zobrazuje. Jelikož při 
pozorování snižujeme mikroskop ke krystalické desce za tím účelem, aby 
objektiv mohl pojmouti i velmi šikmo dopadající paprsky, způsobujeme 
zároveň, není-li deska příliš tlustá, libovolné sblížení zobrazené světlé 
plochy k rovině čelné čočky. Tak by se dalo vyložiti, proč nám konstanta 
m vyšla kladnou, neboť „hranicí" clony jsou patrně obrysy zmíněného 
obrázku, jenž se mohl objektivu přiblížit i i pod kritickou mez 0*55 mm. 
Avšak proti tomuto původu clony lze činiti námitku, protože čísla 
v tab. I. získaná methodou dioptrickóu, při níž A b b e-ho kondensor 
byl vůbec vyloučen, ač jsou méně přesná, by přece jen také vedla ke klad¬ 
nému m. 
Dodejme, že obraz reálné clony umístěné nad rovinou mikrometru, 
na př. blízko horní čočky okulárové, representuje clonu pod fokální rovinou 
celého systému, jíž nenáleží kladné m. 
Ze všeho uvedeného usuzujeme, že původ clony (kladného m) jest 
podmíněn vlastností a polohou jednotlivých čoček objektivu. 
VI. 
V následujícím upustíme od hypothesy velmi malých u f . Za tím 
účelem pišme, kladouce sin a = C (s') . s' = C . s' do rovnice (3) 
d .. dsin 6 
ds' 
(C . s') = 
ds' 
= — sin u ' sin (e' + u') 
c 
XXXIX 
