21 
Vytvořují-li obě čočky, t. j. zóny z n a Z m , na právo od P obraz reálný 
B' nm a podobně zóny z n+1 a Z m+1 obraz Bh +hm+1 , bude první od P ležet i 
dále na právo než druhý, protože se paprsek ( B{ í+Xi m+x , Z m+X ) více stočil 
než ( B' nm Z m ). Průseky jejich padnou nad osu. Zároveň je zřejmo, že 
paraxiálnými zónami z 0 Z 0 vzbuzený obraz leží nejdále na právo. Je-li 
zobrazení oběma čočkami virtuálně, nestačí zmíněná tendence ani u zon 
Z m +\, z n+ 1 , aby sklonila paprsek po výstupu z P na právo k průseku 
s osou, tím méně stačí obě níže položené zóny. 
Z toho plyne, že paprsek vystupující ze Z m musí být i strmější k ose 
rtež onen, jenž vystupuje ze Z m+x , tak že virtuálný obraz bodu B způso¬ 
bený vyššími zónami leží dále od L na levo. Tudíž leží čočce L nejblíž 
obraz způsobený zónami z 0 , Z 0 . 
Průseky obou sousedních, zpět prodloužených paprsků leží dále na 
leyo a padnou pod osu, 
V případě b stihne paprsek, jenž po lomu v L vystoupil z výše polo¬ 
žené zóny z n+x , osu \ blíže u L ležícím bodě S' a čočku P v zóně opět od 
osy vzdálenější Z fl+x , avšak pod osou. Při úhrnném zobrazení reálném 
budou veškeré paprsky k ose strmějšími, děje-li se zobrazení zónami 2 n+ i, 
Z^ l+ 1 o větších úhlech lomivých. Příslušný obraz leží na právo blíže u P 
nez obraz vzniklý účinkem zon z n , Z u . 
Je-li zobrazení úhrnné virtuálným, což nastane, padne-li S přimě¬ 
řeně blízko ku P, t. j. nestačí-li ani zóna Z /t+1 o větším úhlu lomivém, 
aby sprostředkovala průsek paprsku z ní vystupujícího s osou, bude pa¬ 
prsek vystupující ze zóny Z^ k ose strmějším, a virtuálný na levo od L po¬ 
ložený obraz blíže u L nežli obraz sprostředkovaný zonou Ž /ť+1 . Tedy 
leží hrot více na právo než kterýkoli bod kaustiky. 
Větu o orientaci hrotu kaustiky lze rozšířit i i na systém složený 
z většího počtu jednoduchých čoček sběrných. U jednoduché rozptylky jest 
hrot obráceně orientován, tudíž neplatí věta ani pro jednu sběrnou čočku, 
která jest k vůli achromatisaci a zmenšení aberace sférické složena ze 
spojek a rozptylek. Dobré mikroskopické objektivy jsou obou vad s do¬ 
statek prosty, neboť zobrazují nezkresleně předměty, které jsou od fokální 
roviny daleko vzdálené neb jí blízké. Proto můžeme míti za to, že o orien¬ 
taci hrotu kaustiky v našem systému, jenž vedle mikrosk. objektivu obsa¬ 
huje dvě jednoduché spojky B a 0 (viz obr. 3.), rozhodují jen tyto dvě. 
Dodatek a). Zmíněné vlastnosti dobrých mikrosk. objektivů, 
zobrazovati ostře a nezkresleně vzdálené předměty, použil jsem nemaje 
po ruce vlastního fokometru k určování poloh jich ohniskových rovin. 
Mijno millimetrovou skálu nebylo jiného přístroje potřeba než mikro¬ 
skopu samého. F u e s s ů v přístroj má vydatný hrubý pohyb tubu, 
jehož se docílí otáčením šroubu s vroubkovanou hlavicí s 207 brázdami, 
které byly očíslovány. Při zvédání neb snižování tyto probíhaly pod jem¬ 
nou jehlou na stativu improvisovaně upevněnou. Pohodlně dalo se tu 
XXXIX. 
