26 
Odtud usuzujeme, že vlna o kmitosmérech ustavičné rovnoběžných 
ku ( 1 ), která v z/' běží jako vlna pomalejší a v z/" jako rychlejší, se po 
proběhnutí dvoj desky zpozdila vůči vlně s kmity rovnoběžnými ku ( 2 ) o 
$12 = ©4 — $3 + íř = #4 — # 5 db n — n. 
Jelikož © 12 jest nulla, je-li z/' = z/", tedy # 4 = # 5 = °> m usí se za n 
voliti qp 1, tak že na místo (23) obdržíme 
@12 = 0- 4 —^.(25a) 
Obraťme se k zevrubnému výpočtu veličiny $ i2 pro křemen. Tu jest 
<y 6 = <r 4 , tedy dle ( 21 ) 
= .D' — J" D"} .(25 6 ), 
A 
kdež 
U = sin 6 (ctg a 1 — dg <? 2 ), D" = »» a (dg o 5 — dg <r 6 ) ..(25 c). 
sin 2 g, 
sin 2 a. 
Se zřetelem na (16) lze psát i 
zy = V4_ s ^_yiJ 
’ Vf 2 1 v 2 2 
} V 2 * # 5 * 
Rychlost y 2 jest totožná s rychlostí y 0 vlny řádné a F/v 0 = N 0 . 
Rychlost Vj jest dána známou rovnicí 
z^i 2 — í; 0 2 cos 2 fr J- v e 2 sin 2 &, 
v níž v e znamená extremní rychlost vlny mimořádné a tř úhel mezi vlnovou 
normálou 1 a optickou osou v z/'. Při nepatrném dvojlomu lze též psáti 
^ 2 ( 
<]) 2 _ «i 2 
1 + 0 . * cos 2 & 
) 
1 T - 
V* L V. 
V 2 —V 2 
e — cos 2 & = 
_ 1 (-, | v*-v 0 
- V? \ + V 2 
— v c 2 cos 2 & . sin 2 g 
sm* g 
n 2 G^ 
(26) 
kdež 
V 2 _ _ 
o — • o r — • 
vs sm* g 
Položme souřadnicovou osu z do normály desky z/' směrem ku pra¬ 
menu světla a počátek do plochy její. Budiž dále ď azimut optické osy 
XXXIX. 
