4 
kde 
pi — Tin — i — l x TV-1 —- + n — i 2 Ti —2 — + • • • + n — 2*— , . (9) 
£ Z z 
při čemž 
Ti = Si -j~ S'i —1 — Si —1 Z) l S n — 2 ,.(10) 
vSf = g* -p w— *— li qi -1 \r ~P n — l 2 qi—z~y + • • • + n —-2* . .(11) 
b b b 
Z odvozeného tvaru pro plyne pro invariant k x této rovnice hodnota 
k x = /ř..(12) 
Relace (8) platí dle předešlého pouze pro i = 0, 1, . . n — 2. Že 
však má platnost pro i = n — 1, t. j., že předposlední koěfficient p n —i 
má tvar (8), plyne odtud, že dle (8) má být p n —\ = T n —\ } což však dle (9) 
jest = Sn _ 1 a dle (10) = q n —\\ avšak dle (6) jest q n —1 = — h. Abychom 
uvedli i poslední koěfficient p n na tvar (8), uvažme, že vzorce (4) a (6) 
definují qi pro i = 0, 1, . . n —• 1, tedy q n nemá smyslu. Definujeme 
q n = ti H = pn P'n —1 + P"n-2 . . . + ( 1) M 1 p* l . 
Pak jest dle (8) p n — T n = S n — S'„-i —■ 5„_i D l SY_ 2 = — H + 
h D l Sn— 2 , což však skutečně jest hodnota posledního koěfficientu. 
Nyní jest dle (9) a (10) 
4 
li — Si -f- S'i— i — Si— i D l S n — 2 = .... + qi—j | % — í' 
+ 2/ _, (ýt)|_; 
s 
i -j- ] 2y— 1 - — D l S n — 2 
n — i 
, s- 
7—1 
2 y— 1 q'i-j -h • • 
b 
čili, označíme-li ~ -f 2) / S„_ 2 = A , 
Ti 
• • ■ + ( 
f' 
» — *' + /— 1/ j — n— i + ; — 2y_i^^d 
podobné 
2W = 
+ ^ — i +j — 2j-iq'i-i^— 
( - 7-7 - tí- 1 _ 2 \ 
. . + qi—j \n i -j- y — l/_i —-- n — i + /—■ 2y —2 A + 
, ř 
7—2 
+ n ■ + y 2y— 2 q’i—j —b 
XXXXI. 
