8 
Biotity bývají často silně zohýbány, stavějí se do rovnoběžných řad 
a jeví se nej častěji co jemné šupinky, které se tu a tam nakupují do hnízd. 
Zhusta spatříme v nich zřetelné pleochroické dvůrky okolo vrostlic apatitu. 
Vedle biotitu vyškytá se hojně i muskovit, vzniklý rozkladem živců, jež 
bud obklopuje anebo se seřaduje podobně jako biotit do rovnoběžných 
řad a nezřídka i s biotitem srůstá. Pořídku zjistíme též sloupečky apatitu. 
Porovnáme li náš popis mikroskopického složení rul, které jsou ne¬ 
pochybnými orthorulami, s popisem rul okolí bochovského, jak ho podává 
A. Krehan 1 ), jest shoda obou ihned patrna. Zdá se, že ruly v údolích 
Malé Trasovské a Hvězdného potoka souvisí s rulovým tělesem (lakkolithem) 
okolí bochovského, z něhož vycházejí jako apofysy v podobě ložních žil. 
Této domněnce svědčí i ta okolnost, že v údolí Hvězdného potoka, tedy 
blíže ústřednímu tělesu rulovému, vyskytují se ložní žíly rulové ve svoru 
mnohem mocnější a mnohem hojněji, než ve vzdálenějším údolí Malé 
Trasovské, kde ještě svor značně převládá nad rulou (srovn. mapku). 
Ohledně stáří rul nutno především uznati, že jsou mladší nežli svory, 
neboť právě jimi byla při intrusi magmat žulových způsobena kontaktní 
přeměna původních sedimentů algonkických ve svory a ost. krystalické 
břidlice. Uvedli jsme, že A. Krehan 2 ) ve své práci přirovnává ruly 
bochovské ku Gaebertovým orthorulám krušnohorským. Podle ponětí 
Gaebertova datuje se intruse žulových rul krušnohorských do doby 
hlavního vrásnění palaeozoického. V našem případě nutno však přijímati 
u rul stáří vyšší, neboť příkré zdvižení ložních žil, které někdy až pod 
úhlem 70° k jihu zapadají, nasvědčuje, že lakkolith bochovský byl spolu 
se svory a ost. krystalickými břidlicemi poříčí Střely pojat v systém 
hlavního vrásnění palaeozoického, z čehož arci plyne, že dlužno položiti 
intrusi jeho do doby starší. 3 ) Rulového slohu nabyly pak původní žuly 
pravděpodobně až při vrásnění samém. 
* 
Žulový peň tysský mezi Žihlí (Scheles) a Lubencem odlišuje se naprosto 
od orthorul bochovských. Proráží algonkiem diskordantně a nejeví přechodů 
do rul, z čehož jde na jevo, že intruse jeho se udála až v mladším palaeo- 
zoiku po hlavním zvrásnění palaeozoickém. Metamorfované horniny algon- 
kické na styku s touto žulou, které jsem měl příležitost ohledávati v nád¬ 
herných odkryvech na silnici ze Žihle k Novému Dvoru, jeví zcela jiný 
ráz přeměny než svory žlutické a upomínají spíše na rohovcovce a skvrnité 
břidlice od kontaktů algonkia se středočeskou žulou, popisované z Říčanska 
B. Katzerem a z okolí Nového Knína J. L. Barvířem, anebo nápodobné 
x ) I- c. 6). 
2 > 1. c., str. 9. 
3 ) Jak mi sdělil král. zem. saský geolog, p. Dr. K. Pietzsch z Lipska, při¬ 
jímají nyní saští geologové i u krušnohorských orthorul stáří vyšší. 
XXXXIII. 
