3 
vány byly jen dvě látky, chromatin jader s chromatinem bakterií, o kte¬ 
rýchžto látkách není nic určitého známo a kteréž jsou jen hypotheticky 
identické, ve skutečnosti mohou však býti velice rozdílné. Z tohoto důvodu 
provedl jsem na doporučení p. prof. Dra. Vlád. Růžičky srovnání 
volutinu s chemicky určeným nukleinem reakcemi, M e y e r e m udanými 
pro určení volutinu. Nuklein byl proto zvolen, poněvadž M e y e r na 
základě neuvedených makroskopických pokusů usuzuje, že volutin je 
sice sloučeninou kyseliny nukleinové, ale že není žádným nucleoproteidem 
(Zelle d. Bakterien, str. 245). Ze známých sloučenin kyseliny nukleinové 
by zbýval tedy jen nuklein. 
Bylo by snad výhodnějším bývalo, kdybych byl ke srovnání mohl 
použiti nukleinu získaného z bakterií. Takový však nepodařilo se mi 
získati. Z nedostatku jeho užil jsem tedy praeparátu nukleinového z pulpy 
lidské sleziny. Byl nám dán k disposici laskavostí p. dv. r. prof. Dra. 
Horbace z w s k i h o, jemuž za to vzdávám povinný dík. Poněvadž 
mi záleželo na tom, abych zkontroloval výsledek Meyerových 
reakcí na volutin ještě také na pravém chromatinu buněčném a výsledkem 
kontroly doplnil srovnání nukleinu s volutinem a chromatinem jaderním, 
vykonal jsem reakce ty i na jádrech červených krvinek žabích. Fixaci 
nukleinu i krvinek prováděl jsem, kde bylo třeba, způsobem čistě fysi- 
kálním t. j. suchým horkem, poněvadž jedině fysikální fixace je vhodná, 
jde-li o vyšetřování, z nichž mají býti činěny závěry rázu lučebního . 
Reagencie M e y e r e m uvedené (Zelle d. Bakt., str. 243—245) ke 
zjištění volutinu jsou tyto: studená voda, horká voda, kys. pikrová konc., 
alkohol, chloroform, aether, chloralhydrát, alkalie, kyseliny, Eau de Javelle, 
konc. roztok jod-jodkalia, trypsin a pepsin, z barvících reakcí pak jsou 
to methylenová modř +1% kyselina sírová, methylenová modř + jod- 
jodkáli + uhličitan sodnatý (5%), fuchsin + voda +1% kys. sírová, 
methylová violeť, Delafieldův haematoxylin, eosin, boraxový karmín, 
jaderní čerň, barvení Gramem a Bismarckova hněd. Dále jsou to ještě 
barvení rutheniovou červení, reagens Millonovo, roztok třtinového cukru + 
konc. kys. sírová, vanillin s kys. solnou, Fehlingův roztok a chlorzinkjod # 
Vlastní pokusy. 
Studená voda. Volutin*) se rozpouští po 24 hodinovém působení. 
Applikace vody na nuklein, ani na červené krvinky, neměla žádných 
výsledků. 
Horká voda. Volutin se rozpouští po 5 minutovém působení. Na 
nukleinu mnou použitém, ani na jádrech červených žabích krvinek, nebylo 
lze pozorovati žádných změn. 
*) Veškeré údaje volutinu se týkající jsou uvedeny dle Meyera 1. c. 
1 * 
XLIV. 
