8 
Také v jiných ohledech není Meyerova charakteristika volutinu 
výlučná. Nasvědčují tomu i četné výroky M e y e r a samotného. Dle 
něho, jak již nahoře bylo uvedeno, má se lišiti volutin mimo jiné i od 
spor. Uvádí, že ,,mladé spory neopatřené dosud blanou barví se rovněž 
intensivně methylenovou modří, odbarvují se ale ponejvíce*) velice rychle 
1% kys. sírovou, anebo zůstanou ještě krátký čas světle modře zbarvena" 
(Z. d. B., str. 246). Již z toho, že M e y e r nedostává odbarvení 1% kys. 
sírovou v každém případě, lze souditi na nespolehlivé charakterisování 
volutinu onou reakcí. Dále ještě Meyer uvádí, že ,,jádra buněčná 
barví se povšechně u všech Thalloplytů meth. modří a odbarvují se 1% kys. 
sírovou ihned nebo zůstávají světle modře zbarvená" *) (Zelle d. B., Jena 1911, 
str. 246); nastane-li druhý případ, pak neliší se výsledek reakce ničím 
podstatným od reakce na volutin. Podobných dokladů o nejistotě cha¬ 
rakteristiky volutinu bylo by lze z knihy a prací Meyerových podati 
snadno ještě více. Ze všeho, co jsem uvedl, je tedy zřejmo, že nelze mezi 
nukleinem, pravými jádry buněčnými a volutinem zjistiti rozdílů tak pod¬ 
statné váhy, aby bylo možno opodstatniti tvrzení Meyerovo, že 
volutin je látkou od hmot jaderních chemicky odlišnou, ba dokonce novou 
chemickou skupinou. Jsou-li zde nějaké rozdíly, nejsou, jak plyne z uve¬ 
dených pokusů, pravděpodobně povahy qualitativní, nýbrž spíše asi quanti- 
tativní. 
Meyer, jak také tvrdí, podal důkaz, že volutin je látkou reservní. 
M e y e r ů v pojem reservních látek je ovšem velmi široký. Kdybychom 
pojímali reservní látky tak, jak tomu chce Meyer, mohli bychom 
vůbec bílkovinaté součásti organismu pokládati za látky reservní, neboť 
mizí při hladovění až na nejembryonálnější. V tom však nesrovnává se 
s ním mnoho autorů. Mrfozí jako Reichenow (Arch. d. kaiserl. 
Gesundheitsamtes, 33., 1909) a Kemnitz (1. c.) pokládají volutin vý¬ 
vojově za předchůdce chromatinu — prochromatin. Co se týče chromatinu 
samotného, byly pak řadou autorů, mimo jiné Fischerem a Rů¬ 
žičkou, zjištěny o biologických proměnách jeho takové okolnosti, 
z nichž nutno uzavírati, že za nynějšího stavu vědy a prostředků, jimiž 
vládne, otázka, jak dalece hmoty jaderné souvisejí s hmotami reservními, 
není schopna definitivního řešení. 
*) Mnou vyzvednuto. 
XLIV. 
