o 
vislosti s ní a byvše zbarvena methylenovou modří neodbarvují se 1%-nl 
kys. sírovou v době svého dokonalého vývinu. 
V určitých dobách kultivace — a to v kulturách starých, lze také 
toho docílit i, že v kokkách nejsou obsažena žádná zrnéčka než přihrádko- 
tvorná a přihrádky z nich vzniklé. 
Jest tudíž nutno odlišovati v obsahu M. ochracea dva druhy zrnek 
od sebe. Již Růžička vyobrazil ve svých pracích z r. 1902 (1. c. 11a, 
obr. 1. první kokk ve skupině P; 11 b, tab. II. obr. 23.) kokky obsahující 
více zrnek, jež nebyla zrny přihrádkotvornými. 
Především jest nám orientovati se o biologickém významu oněch 
zrnéček v obsahu M. ochracea, která nejsou v žádné souvislosti s tvorbou 
přihrádky. Chci je prozatím zváti zrnéčky druhého řádu. 
Poněvadž jsem viděl, že na některých půdách tvoří se zrnéček více, 
na některých méně, ba dokonce že i na stejných půdách během delší doby 
vzrůstu jeví se značné odchylky ve způsobu objevování se zrnéček, uspo¬ 
řádal jsem několik sérií pokusných, abych zjistil eventuelní vliv různých 
poměrů živného substrátu na změny tyto. Zejména pohnula mne k tomu 
následující okolnost. V kultuře na bouillonovém agaru nacházely se formy 
Micrococca ochracea s hojnými zrny a vůbec zrnitých forem bylo hojně; 
kultura ta vyšetřena po uplynutí 5-ti měsíců, po které chována při pokojové 
temperatuře, nejevila již žádných zrnéček, ač preparoval jsem všemi 
methodami výše uvedenými, týmiž jako před 5-ti měsíci. Kokk se také 
celkem málo barvil. Jeho vitalita zůstala však, jak ukázaly pokusy kulti¬ 
vační. Přenášeje kulturu tuto znova (každcdenrě) na čerstvou půdu 
docílil jsem konečně po týdnu kultury, obsahující tu a tam nějaké zrnéčko 
v některém individuu. Schopnosti tinkční však stále přibývalo; objevo¬ 
vala se zrnéčka, jež barvila se sice methylenovou modří, ale 1% kyselinou 
sírovou se odbarvovala úplně. Na konci týdne však místy již přece jsem 
zjistil zrnéčko, jež zbarveno byvši methylenovou modří, vzdorovalo od- 
barvování a podržovalo barvu po působení 1%-ní kyseliny sírové. Růst 
kultury byl velmi čilý na konci týdne; vzdor tomu zrnéček celkem jen 
málo bylo lze dokázati. 
Micr. ochraceus z této kultury přeočkován byl na glycerinový agar, 
na bouillon, mannitový a glukosový agar (2%-ní). 
Po 30-tihodinn ém růstu v thermostatu při 31° C vzat materiál ku 
vyšetření dle metho d výše uvedených; hlavně však vždy vyšetřováno 
bylo bez sušení, bez fixace vitálním barvením methylenovou modří a když 
sbarvený preparát byl vyšetřen, za stálého pozorování pod mikroskopem 
při zastavení určitého místa vpravena pod sklíčko kapka 1%-ní kys. 
sírové a výsledek zaznamenán; ke kontrole pak namíchán materiál z téhož 
očka platinového drátku do formolu a barven dle A. M e y e r a fuch- 
sinem. 
Výsledky obou method byly v celku shcdné: 
XLV. 
