11 
rychlý průběh dělení; že přihrádky v té době zjistiti lze, je ovšem nesporno, 
nejlépe orientují o tom obr. 48—56, 58—60 na tab. I. V době, kdy vzrůst 
je již jen pomalý (kultura 3 měsíce stará), lze děje dělící snadno zastih- 
nouti. Ale i v době čilého dělení mnohdy jsem za určitých poměrů viděl 
celé zorné pole naplněno veskrze pouze kokky opatřenými přihrádkou 
neb přihrádkami a jevícími tudíž vzhled hlavice šroubové či kávového 
zrnka. V kulturách relativně velmi starých je dělení zcela zastaveno 
i jeví se kokky jakoby prázdné útvary. — Z toho usuzuji, že i pro M. 
ochraceus platí tvrzení pronesené Růžičkou (1910) 14 ) o přímé odvis- 
losti množství chromatinu od čilosti přeměny látkové. V starých kultu¬ 
rách je přeměna minimální — kokky neobsahují žádného chromatinu; 
v mladých kulturách je maximální — dělebné struktury (zrna přihrádko- 
tvorná a přihrádky) jsou v kokkách v největším vývinu. V době, kdy 
intensita vzrůstu stoupá a kdy drží se na maximu, jeví kokky (jak na 
rozličných místech práce uvádím) také význačnou snahu k snadnému 
přebarvování, již lze vysvětliti jen zvýšenou aviditou vůči barvivu, tedy 
aspoň z části snad i zmnožením hmoty barvitelné čili chromatinu. 
Snad souvisí s touto okolností také nějak i vývin oněch útvarů, 
které jsem nazval ,,čepičkami'‘ a které již M e n c 1 vyobrazil. Útvary 
ty jsou velmi intensivně barvitelné — obsahují tedy asi mnoho látky 
chromatinové. Z mých pokusů plyne, že počet ,,čepiček'‘ vzrůstá i ubývá 
současně se přibytém i úbytem zrnek druhého řádu a že v kulturách sta¬ 
rých obsaženy nejsou — že tedy chovají se analogicky jako chromatin 
vůbec dle nálezu Růžičkov a. 14 ). Zobrazuji „čepičky" na tabulce III. 
(v řadě a jsou formy zbarvené, v řadě a x tytéž formy po působení 1%-ní 
kys. sírové). Kokky, na které ,,čepičky" nasedají, vesměs méně intensivně 
se barví methylenovou modří. Obsah ,,čepiček “ celý intensivně se barví 
methylenovou modří a v něm zjistil jsem skoro vždy barvitelná zrnéčka 
počtem jedno, dvě, tři, velikosti a polohy různé, ač některé , třebas 
stejně intensivně se barvily, nejevily rozlišení žádného. M e n c 1 zobrazuje 
pouze tyto bezstrukturné ,,čepičky". Zrnéčka v ,,čepičkách" obsažená 
rovněž nemají často žádných ostrých hranic, jakž popsal jsem již u shora 
uvedených zrn. O zrnéčkách těchto platí také totéž, co sdělil jsem o zrnéč- 
kách druhého řádu v M. ochraceu, pokud se týče jich tvorby a jich mikro- 
chemických reakcí. Zejména zajímavým jest chování se zrnéček těch, 
barvíme-li je methylenovou modří a odbarvujeme 1%-ní kyselinou sírovou. 
Tu výsledek bývá opět velmi variabilní. Jsou totiž stadia, dlouho však 
netrvající, jichž zrnéčka zbarvená intensivně methylenovou modří od¬ 
barví se 1%-ní kys. sírovou úplně. Doba jich objevování se jest souhlasná 
s dobou objevování se zrnéček v M. ochraceu vůbec. V době maxima 
svého objevování zrr.cčka i zde vzdorují kyselině. 
M e n c 1 vyslovuje o ,,čepičkách" domněnku, že by mohly snad 
vznikati pučením z bledých individuí, na něž nasedají. Jako hlavní dífvod 
pro tuto svoji domněnku uvádí případ, kde na ,,2 kokky dceřinné neúplně 
XLV. 
