14 
půdy, které obsahují též hojně bílkovin, dále na půdy čistě uhlohydrátové 
a konečně na půdy téměř čistě bílkovité a pěstoval vesměs při 31° C. 
Po 4. hodině růstu na těchto půdách, který celkem nejeví u roz¬ 
ličných půd differencí, nelze ještě zjistiti změn. 
Teprve po 8. hodině růstu zvýšena je barvitelnost kokků na všech 
půdách. 
Po 22. hodině růstu na půdách cukernato-hílkovinatých, jako jsou: 
glukosový agar (bouillonový), glukosový bouillon, koňský bouillon, man- 
nitový agar (bouillonový), mannitový bouillon, saccharosový agar (bouil¬ 
lonový), saccharosový bouillon (cukru vždy přidána 2%), bylo dosaženo 
následovného celkem shodného výsledku. Růst byl na všech těchto půdách 
čilý. Převalná část kokků obsahovala přihrádky již hotové, tu a tam viděti 
bylo též, jak od zrna terčík vyrůstá a jinde přepážky, v nichž původní 
zrno bylo ještě viditelné. Mnohá individua jsou tak přebarvena, že nelze 
v nich žádných struktur rozeznati. I u kokků, v nichž přihrádka je vy¬ 
tvořena, velmi často lze pozorovati různou barvitelnost: v individuích 
takových, ač ve stejnou dobu vznikají za stejných podmínek výživných, 
jedna část kokků přihrádkou oddělená jest slabounce zbarvena, druhá 
však úplně temně přebarvena. Membrány, přihrádky, zrnéČka — těchto 
je celkem velmi málo, při tom pak jeví nej různější velikosti a polohy — 
jsou temně zbarvena, membrány někdy do violová (metachromaticky). 
Zrnéčka nejsou stejně zbarvena, nýbrž jeví často různě intensivní zbar¬ 
vení. Po působení 1%-ni kys. sírové odbarvují se membrány, přihrádky 
a zrnéčka, jež s přihrádkou souvisí; z těch zrn, jež ku přihrádkám vztahu 
nemají, některá se odbarvují, některá zůstávají zbarvena. Přebarvená 
individua odbarvují se diffusně, jen v některých zbývá po odbarvení 
zrnéčko zbarvené. 
Po 22. hodině růstu na půdě uhlohydrátové , jakou jest čistý agar bez 
bouillonu připravený dle Růžičky,*) jest vzrůst dosti čilý, však přece 
daleko méně čilý než na smíšených půdách cukernato-bílkovitých. Bar¬ 
vitelnost kokků je na půdě uhlohydrátové intensivní, mnohé formy se 
značně přebarvují. 1%-ní kyselinou sírovou odbarvuje se jen velmi mále 
zrnéček, většina jich zůstává zbarvena, silně temně modrou barvou vy¬ 
stupuje. V jednotlivých individuích počet jich jest zase velmi kolísa> v, 
od 1—7 jsem jich napočítal. Velikost zrn jest zase velmi variabilní: od 
zrnéček, jež oku jeví se v mikroskopu jen co malé body až do hrud celá 
individua vyplňujících. Rovněž o poloze zrnéček těch platí, co výše b} lo 
řečeno: nalézáme totiž zrnéčka tato na libovolném místě v kokků — exceii' 
tričky, centrálně, periferně na membránu přiléhající, ba dokonce zdá se 
někdy, že i v membráně samé jsou uložena. Jiná individua obsahují při¬ 
hrádky v různých kombinacích, jak je na obrázcích tab. I. i z jiných půd 
*) V 1 a d. Růžička. Experimentální autogamie u bakterií. Rozpr. Č. 
Ak. 1910. 
XLV. 
