15 
jsem nakreslil. Mimo tyto formy jest ještě celá řada individuí, jež vůbec 
žádných přihrádek ani zrnéček nemají, kterýžto úkaz ostatně na všech 
půdách z jistit i lze. 
Po 22. hodině růstu na hovězím bouillonu, který lze označiti jako 
půdu téměř čistě bílkovitou, růst M. ochracea byl čilý. Barvitelnost kokků 
zvýšená. Zrnéček nalezeno však v kokkách málo, jen tu a tam některé. 
Individua zrna neobsahující jsou budto rozdělena již hotovými přihrád¬ 
kami, anebo — a to většinou -— žádného differencování v jich obsahu 
nevidíme. Při odbarvování některá ze zrnéček zůstanou zbarvena. 
Po 22. hodině růstu v peptonové vodě, tedy substrátu čistě bílkovi- 
natém, shledal jsem výsledek celkem shodný s výsledkem na hovězím 
bouillonu. 
Stejný resultat získán i z bouillonového agarn. Další vyšetřování 
kultur z této řady pokusné vykazuje souhrnně následující nálezy. 
Počet zrnéček v obsahu kokků na všech těchto půdách stoupá, 
zvětšuje se i velikost zrnéček namnoze, vůbec přibývá hmoty, jež inten¬ 
sivně jímá barviva a nepouští je po působení 1%-ní kyseliny sírové. Celkem 
však stoupání to jest pomalé. Druhý, třetí den při velmi čilém růstu shle¬ 
dáváme se obyčejně ještě s velmi malým počtem zrn v obsahu kokků. 
I zde dá se stáno viti jakýsi cyklus, jakási periodicita ve tvoření zrn. Stará 
individua barví se slabě a nemají zrnéček; dáme-li je na čerstvé výživné 
půdy, přejdou předně do stadia zvýšené barvitelnosti, dále počnou se 
v nich tvořiti zrnéčka malá, ojediněle, později ve větším množství. Na 
to setkáváme se se zrnky většími, velkými hroudami, jež dohromady až 
téměř celá individua vyplňovati mohou. Tím dostoupí tvorba zrn svého 
maxima, i začne potom zrnéček těch v kulturách ubývati, velké hroudy 
se zmenšují, drobí, rozplývají, přestávají vzdorovati l%ní kys. sírové, 
jich počet stále je menší a menší, až konečně zrnéček žádných nelze více 
dokázati, kokky nacházejí se pak v stadiu, kdy silně se přebarvují úplně 
diffusně a úplně diffusně se také 1%-ní kys. sírovou odbarvují. Na konec 
pak, ponecháme-li toto stadium na staré půdě výživné, přecházejí ve 
stadium slabé barvitelnosti, které konečně úplně pozbývají. Přeočku- 
jeme-li však stadium ono na čerstvé živné pud}^, pak cyklus líčený, není-li 
kokk již příliš vyčerpán, opakuje se zase znova.*) Ve stadiu snížené barvi¬ 
telnosti trvá M. ochraceus do té doby, dokud není přeočkován na čerstvou 
půdu. 
Jednotlivá stadia cyklu výše popsaného lze prodloužiti tím, že cho¬ 
váme kultury při obyčejné temperatuře pokoje, při které celý růst jest 
pomalý. Z té příčiny se pak také setkáme v kokkách častěji s nedohotove- 
nými přihrádkami. 
*) Na různých půdách jeví se v tomto ohledu rozličné odchylky, jimiž tuto 
však nelze se mi zabývati. 
XLV. 
